Ha azt hallod, hogy „masszázs”,
fogadok, nem ez jut eszedbe.
- Üdv. - Üdv.
- Üdv, Phil vagyok. - Igen, Phil, ma késes masszázs lesz.
- Késes? - Igen.
Ez egy kés. Ne aggódjon!
Ne aggódjam? Feküdjek le ide, és ezekkel fog ütögetni?
Igen.
Nem lesz baj.
Úgy tűnik, ő örül.
Hülye Richard.
- Ez a kés? - Igen.
- Tényleg? - Igen.
- Relaxál? - Próbálok lazítani.
Miért masszíroznak késekkel?
A két kés a pozitív és a negatív energiát képviseli.
Adjak élesebb késeket?
Fogd be, Richard!
Az elején sok vendég fél a késtől.
- Fél a késtől. Okkal. - Azt hiszik, éles.
Igen, ha éles lenne, sokkal csendesebb lennék.
Mindenkinek felírnám receptre.
Olyan, mintha valamivel ütögetnének.
Egy éhes és vidám fazon
Utazgat vízen, szárazon
Szeretné s próbálja megfejteni
Tészta, sertés Csirke, bárány mitől isteni
Elmegy hozzád
Repül hozzád
Énekel neked
Táncol neked
Együtt nevettek
Együtt sírtok
Cserébe csak egyet kér
Valaki etesse, valaki…
Valaki…
Valaki etesse meg Philt!
Valaki etesse, de gyorsan!
VALAKI ETESSE MEG PHILT! TAJPEJ
Üdv Tajpejben, Tajvanon!
Öt éve jártam itt először.
Egy nemzetközi tévéfesztiválra jöttem zsűrizni
Melvin Mar barátommal, a kiváló producerrel,
és remekül éreztük magunkat,
örök emlék marad.
A Dél-kínai-tengeren fekvő Tajvant
mindig is ellenőrzésük alá akarták vonni külső hatalmak.
A történelem során portugál, holland és japán hatások érték.
Kína mindmáig magának követeli a zöld, hegyek borította szigetet.
De Tajpejben, a demokratikus Tajvan virágzó fővárosában,
az emberek inkább arról beszélnek, amit az ország nyújtani tud.
A feszültségek, amikről hallani lehet, a mindennapi életben nem érezhetőek.
Tajpej nagyváros, jelentős kulturális
és gazdasági központ.
Talán nem Tajpej jut eszünkbe elsőre, ha a világ ezen részére látogatunk,
de van valami, amiért érdemes a lista elejére venni.
A street food.
Egy szakértővel elmegyek a Xinzhuang Temple piacra.
Charlene Yanggal, akit Taipei Eaterként ismerhettek az Instagramról.
Én is szeretném végigenni Tajpejt. Hogy hívják ezt a negyedet?
A negyed neve Dadaocheng.
Az 1800-as évek közepén alakult ki.
Akkor, a Csing-dinasztia idején kezdtek rizst, gabonát és teát importálni.
Ez a stand fantasztikus.
Nem tudom, ettél-e már sertéscsülköt.
Tajvanon általában szójaszószban párolják,
de ez különleges, mert húslevessel készítik.
Nem hittem, hogy sertéscsülöklevessel kezdünk, de, íme.
A hely neve…
Malacka. Sertéscsülök misua.
Elég, ha te ki tudod mondani.
- Igen. - Jó sok. Egy személyre ennyi?
Elég lesz egy tállal.
Osztozunk.
- Köszönöm. - Igen.
Így mondjuk a „köszönöm”-öt.
A legfontosabb szó minden nyelven.
Mit kóstoljak először? A tésztát, a levest…
A húst.
Lássuk!
- A szószba kell mártogatni. - Mártogatom, mint te.
Igen.
Ugye?
A sertéscsülökleves finomnak bizonyult. Miért?
Sertés.
Sok lány szereti, mert sok kollagén van benne.
Eltünteti a ráncaimat?
Remélhetőleg.
- Nem csodaszer. - Nem.
Értem. Tajpejben születtél?
Tajvanon nőttem fel, és az USA-ba költöztem.
- Igen. - Hol éltél az USA-ban?
- Az első évben Kentuckyban. - Mi?
Hogy megtanuljak angolul.
- Sok tajvani volt ott? - Kentuckyban biztosan nem.
Tajvanról elmenni egy helyre, ahol nincsenek ázsiaiak,
nagyon érdekes volt.
Charlene elvisz megkóstolni Tajpej egyik legnagyobb slágerét.
Fekete borsos tortácska.
Nem hangzik nagy számnak.
Pedig az.
A fekete borsos tortácska nem fekete borsból készült torta.
Hanem sertéshúsos zsemle.
A zsemle friss, házi tésztából készül.
A töltelék sertéshúsból és mogyoróhagymából áll.
Megszórják szezámmaggal.
A sütő belső falára ragasztják.
Nagyon felforrósodik.
Köszönöm.
Most jöttek onnan.
A papíron át is alig bírja a kezem.
- Tudom. - Forró.
- Óvatosan! - Készen állsz?
És beleharapsz.
Oké.
És szétégeted a szádat.
Kivéve, ha okos vagy, és vársz egy-két percet.
De okosnak tűnök én?
Hűha!
Látod a zsírját?
- Igen. - Igen.
Látod a zsírunkat?
- Egész nap tudnám enni. - Fantasztikus.
A következő állomás előtt Charlene elvisz
a Temple Market templomába.
Ezt a helyet Szent Palotának hívják.
Finom kidolgozás.
Igen. Azt mondják, 13 különböző istennő van itt.
Úgy látom, mindennap friss virágot hoznak.
Virágot hoznak a mennyei anyának,
mert azt szereti.
A virágot mindenki szereti.
Van egy csodás hely. Japán-tajvani fúzió.
A Lin's Wagashi nevű pékség.
Ezt a helyet akarom megmutatni.
- Ostyát fogunk enni. - Azon sütik?
- Igen. - Hűha!
Vörös babos pasztát tesznek bele.
- Szóval üreges. - Igen. Nagyon finom.
- Ezt nézd! - Igen.
Minden darab rendelésre készült.
Népszerű. Külön ablaknál adják.
- Egészség! - Lássuk!
- Könnyű és ropogós, belül édes. - De nem túl édes.
Micsoda finomság!
Amúgy Richard nem mindig szörnyű.
- Ezt nézd! - Mi?
- Nyilván ismered őket. - Igen.
Ha Tajvanra jössz, meg kell kóstolnod az ananászos sütit.
Sok helyen láttam.
- Igen. - Lássuk!
Abszolút kedvencem.
- Oké. - Igen.
Mint egy szép ajándék.
Juhé!
Finom, ugye?
- Nagyon finom. - Igen.
- Tudom, hogy szereted a csokit… - Igen.
Csokis mochi? Vagy mi ez?
- Puha. - Majd megtudod.
Óvatosan!
Ne egyék meg a szilikagélt!
Közérdekű közleményt hallottak.
Mi? Mi ez?
Fogalmam sincs.
Mint egy kifinomult Oreo.
- Ez… - Mézes süti.
- Nagyon édes és puha. - Piskótaszerű.
A stábra is ráfér a süti. Gyertek, srácok!
Emily.
Istenem! Meg ne fulladj a sütitől!
Hol van Siwai? Siwai!
Menyasszony és vőlegény?
Gyertek ide!
Egyenek sütit!
Kóstoljátok meg!
Nem akarom elrontani a sminked. Szerencsét hoz, ha mézes sütit eszel
a próbaesküvőn.
Ezt én találtam ki.
Én elhiszem.
Csodásan nézel ki! Mazel tov!
- Köszönöm. - Köszönöm.
Micsoda napom van!
Tajpej egyik legnépszerűbb helye a Raw.
- Nagyon nagy ajtó. - Óriási ajtó.
- Mázli. Sikerült kinyitni. - Köszönöm, uram.
Dupla mázli, hogy Janet Hsieh barátom is elkísért.
Janet remek műsorvezető, szóvivő.
Öt éve ismertem meg Tajpejben.
Mi ez a hely? Gyönyörű, nézd csak!
Igen, megpróbálják behozni a természetet az étterembe.
Ezt nézd! Ahányszor jövök, mindig más.
- Mint a sakk. - Játszhatunk.
- Igen. - Helló!
- Jó újra látni. - Én is örülök.
- Üdv, Phil. - Ő André séf.
Örvendek.
Üdv a Raw-ban!
Ez dzsenga, vagy mit kell vele csinálni?
Ezeket erre a szezonra szereztük be.
Szeretnénk bevonni a vendégeket a menüjük megalkotásába.
Tényleg?
Összesen 729 kombináció van.
- És választhatunk? - Igen.
- Válasszunk? - Igen.
Mindent szeretek. Véletlenszerűen választok.
Választhatok két húst? Wagyu marha és toro?
Persze.
Tintahal. Megkóstolnád a mogyoróvajas unit?
- Szerintem ízleni fog. - Igen.
- Köszönöm. - Köszönöm.
Janettel öt éve ismerkedtünk meg ebben a városban.
Húsz éve dolgozom itt utazási show-k műsorvezetőjeként.
Imádok utazni. Amikor Tajvanra költöztem,
meg akartam ismerni Tajvant. A szüleim tajvaniak.
- De te… - Texasban nőttem fel.
Texasi tajvani.
És Tajvan rengeteg meglepetést tartogat.
Ezt nézd!
A friss tintahal, amit most választottatok,
a mogyoróvajjal és a friss tengeri sünnel.
- Jó étvágyat. - Köszönöm.
Jó étvágyam lesz. Kezdem.
Szerinted ez sok?
Nagy szád van.
Milyen?
Csodálatos.
Ha azt mondod, mogyoróvajas tintahal,
nem sokan kapnak kedvet hozzá.
De minden íz finom benne. Befalom az egészet.
- Meg akarom nyalni… - Nyald a követ!
A követ.
Én meg megnyalom a fát.
Szerencsés vagyok. Mindig ezt csinálom, akárcsak te.
Nem ez a legjobb?
Elmegy.
Szívesen bevennélek a műsoromba,
mert csupa őrültséget csinálunk, például repülőből ugrálunk.
Nem megyek el a műsorodba.
- Cápákkal úszás. - Nem!
A cápa nem bánt. És mindenki láthatna fürdőgatyában.
Senki nem vágyik rá. Vágyik rá valaki?
- Szép. - Wagyu marha és tonhal hasalja.
Kombu sóval kezelt wagyu marha.
Csak az olajat tartottuk meg, ami a tonhal hasaljából kicsöpögött,
ez adja a szaftosságát.
- Nem látható, de nagyon érezhető. - Kóstold meg!
- Séf. - Ez jó.
Ez csodálatos.
Mutasd meg a gyerekeknek, ilyen a jó báty!
- Nézzétek, gyerekek! - Mint egy fióka.
Haver!
- Ugye? - Igen.
- Őrülten finom. - Mindjárt elsírom magam.
Szoktam viccelődni, hogy lehetnék a mosogatógépük,
mert szó szerint tisztára akarom nyalni az összes tányért.
- Mehet? - Csináljuk?
Ezért szeretlek.
- Nem mindenki hajlandó erre. - Tényleg?
Kézzel és arccal enni a legjobb.
Egy tömött étteremben nem tennék ilyet.
De a tévében igen.
Igen, nem vagyok túl okos, de…
Úgy örülök, hogy újra látlak.
Valami szokatlant választottatok.
Kecskesajtot és kaviárt desszertnek.
- Jégkrémet csináltunk belőle. - A sajtos fogás.
Igen. Tengeri só helyett kaviárt tettünk a tetejére ízesítőnek.
És csináltam valamit, ami közelebb áll a szívedhez. Égetett pillecukor.
- Hűha! - André séf, szeretlek.
Félig a tiétek a felelősség a kreációért.
Szívesen.
A városközponttól alig egy órányira
található Jiufen óvárosa.
És a Jiufen Streeten
a szépséges Ivy Chen kalauzol végig.
Ivy remek séf és szakácskönyvszerző.
Korán érkezünk, amikor az üzletek nyitnak.
Jiufen régen aranybányász falu volt.
- Szó szerint aranyat bányásztak itt. - Igen.
Erre a piacra ételért jönnek az emberek, ugye?
Természetesen.
- Szereted? - Az édesburgonyásat.
Én a csokisat.
Igen, így.
- Milyen? - Csokis.
Hűha! Ez…
Mehet?
A tiéd.
Kissé maszatolós.
Üdv a kissé maszatolós show-ban!
Édesburgonyás.
Édesburgonya. Te vagy az édes burgonya.
- Olyan édes vagy. - Olyan édes vagy.
Van, aki nem szereti?
Párizs és Tajvan legfinomabb dolgai egyben.
Most hová megyünk?
Finom ételeket keresünk.
- Mindig megtalálom. - Még többet.
Tudod, miért találom meg? Mert a szakértőim elkalauzolnak.
Vigyázzon, uram!
Mi ez? Hasonlít a maceszgombóclevesre.
- Halgolyót árulnak. - Halgolyót, oké.
- Sertéstöltelék van benne. - Hűha!
Halgolyóból készült gombóc.
Osztozunk?
- Osztozol velem? - Persze.
Nem tudom, belém fog-e férni minden.
Ízlik.
Rossz golyót kaptál.
- Rossz golyóm van. - Igen.
De finom.
- Ízlik. - Ez tintahal.
- Mármint belül? - Igen.
Leveshez képest rágósnak is tűnt.
Megkóstolom a tiédet.
Milyen?
Nagyon jó.
- Örülök, hogy ízlik. - Nagyon.
Igen.
Oké. Viszlát.
Köszönöm.
Hűha! Ezt hogy hívják?
Rizstorta.
Rizstorta. Sok különféle ízesítéssel.
Mustár zöldje. Ezt megkóstolom.
Én is. Szerintem ízleni fog.
Igen, kicsit csípős.
- Nagyon puha. - Nagyon puha.
- Igen. - Hűha!
Ez a mochi nagyon friss és puha.
Érzed a zöld teás mochi édességét és a mustár marinált zöldjét.
Semmihez sem hasonlítható, és tökéletesen működik.
Abszolút finom.
Megéri kivárni a sort, hogy megkóstold.
Nem ettem még ennél frissebb mochit.
- Köszönöm. - Köszönöm.
Eléggé megéheztünk a sok evéstől.
Ezért elmegyünk egy híres teázóba, az Amei Teaházba.
Ismerősnek tűnik a hely? Nem csak neked.
Állítólag ez a hely inspirálta a japán animáció mesterét, Mijazakit,
a Chihiro Szellemországban egyik helyszínének megalkotásakor.
Hűha! Nagyon emlékeztet rá, ugye?
Igen.
Az Amei Teaház túl népszerű.
Kellett valaki, aki foglalja az asztalt.
- Isten hozott! - Ő Ivy.
Örvendek.
A barátnőm.
- Örök barátnő. - Hát…
- Romantikus hely, nem? - Ideális lánykérésre.
Én is úgy hallottam.
Szeretném megkérni ezt a lányt, hogy együnk snackeket.
- Igent mondok. - Oké.
- Nézd! Snack! - Nézd a snackeket!
Instant snack.
Nézzétek ezt a kilátást!
Lélegzetelállító.
Mielőtt betesszük a tealevelet, felmelegítjük a teáskannát.
- Felmelegítjük. - Igen.
- Nehéz? - Igen.
Nagyon erős vagy.
Aztán…
A teáskanna most meleg.
Beletesszük a tealevelet,
és élvezzük a tea illatát.
Hölgyeké az elsőbbség.
A hegyvidéki tea illata.
Most leforrázom, és várok 20 másodpercet.
Addig énekelhetsz.
Ezt nézd!
Nem baj, ha kiömlik. Teánál nem baj.
Kipróbálom otthon.
Felmelegíti a csészéket.
Mindig ezt csinálod, ha teázni akarsz?
- Mindennap. - Filter?
- Teafilter.
Tea. Mire jó a teafilter?
Amerikaiak vagyunk. Te meg…
- Mit csinálsz? - Kérsz teát? Ennyi.
- Ez gyönyörű. - Relaxáló.
- Meditáció. - Gyönyörű rituálé.
Egy hongkongi mester azt mondta, időpocsékolásnak tűnhet,
de mindennap kell egy kis időpocsékolás.
Megérdemled, hogy elpocsékolj egy kis időt.
Igen. Szóval soha többé ne siettess, Monica!
- Kész a tea. - Kész.
Élvezzétek!
Mit mondtok Tajvanon?
- Nahát! Mennyi íz! - Rengeteg íz.
- Nagyon kellemes. - Tökéletes.
Tudtad, hogy Ivy könyvet is írt Made in Taiwan címmel,
mert remek séf?
Az én generációm ismeri ezt a könyvet.
És én is Tajvanon készültem.
Te vagy a legjobb tajvani termék.
Nagyon kellemes volt, de indulnunk kell tovább.
Monica, megkóstolod a zselét?
- Igen. - Ki kéri a cseresznyét?
Ivy elvisz még egy különleges helyre.
Ez a Keelung éjszakai piac,
a világ egyik legjobb éjszakai piaca.
Hogy válassz egy éjszakai piacon, ahol sok étel van?
Olyat keress, ami sejthetően ízleni fog! Például…
Ivy, „egyfalatos kolbász”.
Menni fog.
Friss fokhagymával.
Ilyen a tajvani étel. Sós és édes.
- Egy falatra! Az egészet. - Oké, mehet!
Monica.
- Még egyet! - Még egyet!
Egészségmániás vagyok, és mindig tápláló ételeket keresek.
A hely neve Tápláló Szendvics, ugye?
Ha érdekel, mi van egy tápláló szendvicsben…
- Ez. - Hús, zöldség, kenyér.
- A kenyér zsiradékban sült. - Igen.
- Majonézzel. - Majonéz.
Zsiradékban sütött, édes kenyér,
negyven kiló majonéz.
Nehéz ügy.
- Még egy falatot. - Nyilván.
Mert minden tápanyag a második falatban van.
Ízlik?
Hűha!
Jó ég!
Nagyon jó.
Röhejesen tápláló.
Itt is van Lin Manuel?
Köszönöm.
Ez a Pao-Pao Jég.
- Igen. - Bumm-bumm!
Hűha!
Mehet?
Olyan, mint a fagyi.
Juhé! Csokoládés!
Félre az útból, Monica!
Köszönjük.
Kicsit híztam, mióta Tajpejben vagyok.
Látszik?
Ideje elmenni egy kiváló és kellemes étterembe.
Egy különleges vendéggel, aki épp Tajvanon van.
Nem számítottam rá.
Olimpiai aranyérmes, első körös draft-kiválasztott,
nyolcszoros All-Star,
a 2020-as Champion Lakers tagja,
hölgyeim és uraim, Dwight Howard.
Most Tajvanon profi kosaras, és szakított időt a találkozásra.
Mindenkinek mondom, hogy jöjjön el ide.
- Nagy változás. - Nagyon nagy.
Amerikai NBA-játékos vagy,
repülsz 16 órát Los Angelesből, és Tajvanon játszol.
- Kulturális sokk. - Kulturális sokk.
De egész életemben sokat jártam Ázsiában,
már hozzá voltam szokva az ételekhez, az ételek fűszerességéhez.
- Szereted az itteni kaját? - Igen.
Még jó, hogy szereti.
Különösen, ha egy Kin Lam nevű remek séf főz ránk.
Hongkongban nőttem fel. A Longtail az első tajvani éttermem.
A konyhára koncentrálunk, de azért a koktélválasztékra is.
Nem vagyok nagy ivó, de pár dolog jól néz ki,
például az az üveg.
Mint egy húsvét-szigeti szobor.
Szinte kéri, hogy igyam meg.
Mi az?
Pisco.
Még sosem ittam, de határozottan kipróbálnám.
Nem akarok részeg Dwight Howardot. Az igazi Dwight Howardot akarom.
Szerintem a részeg és az igazi ugyanaz. Jó lenne.
- Jó. - Itt az első fogás.
Jó ég!
Ropogós nori rizs, Hokkaido uni,
a tetején pedig osetra kaviár.
Fogd a ponzu habot, és edd meg két falatra!
- Oké. - Egy falatra is megy. Neked?
Ettél már unit kaviárral?
- Nem. Ez az első alkalom. - Gyerünk!
Finom.
A végére mindent megkóstoltatsz velem.
Tetszik a hozzáállásod, mert sokan nem akarnak unit kóstolni.
A narancssárga része a tengeri sünnek,
tudod, az a szúrós dolog az óceánban.
- Ezt ettük? - Igen, a belsejét.
Sajnálom, de annyira jó volt.
Ne sajnáld!
Ez egy Pisco Sour
és egy Dusk 'til Dawn mezcallal és makaói borssal.
- Egészség! - Mondd el, hogy ízlik!
- Hűha! Nagyon különleges. - És ezt…
- A kőemberből csinálták. - Oké.
Hogy ízlik?
Ízlik.
Briószsemle és garnélarák, a tetején marinált hagyma.
Gyönyörű.
- Gyerünk! - Együnk!
- Imádom ezt a mini burgert! - Nagyon jó.
A következő fogás wagyu marha mogyoróhagymás palacsintán.
Mint egy marhatatár.
Felvágtuk, lehet kézzel enni.
- Mint a pizzát. - Királyság.
Jó étvágyat.
Tajvanra már csak a kaja miatt is megéri eljönni.
Így van.
- Az élet lényege a tapasztalás. - Igen.
Miért ne tapasztalnád meg az életet?
Fogsz enni jó kajákat, néha rosszakat is,
de így fogod megtudni, mit szeretsz, és ez fontos.
Ha elmész más kultúrájú helyekre,
ételeket kóstolsz, emberekkel beszélgetsz,
rá fogsz jönni, „Oké, ugyanolyanok vagyunk.”
Átadom neki a műsorvezetést.
Én is ugyanezt mondom mindenkinek.
Hallgassatok rá!
A következő fogás.
Foie gras gombóc.
Ettél már foie grast?
- Mi? Farquaad? - Foie gras.
Úgy hallottam, Farquaad. A Shrekből.
Lord Farquaad.
Nem. Foie gras. Francia szó, azt jelenti…
Ne mondd el neki!
Oké. Később elmondom.
Lássuk!
Együk meg!
- Gombóc. - Egészség!
Ez jó.
Elmondom, mi a foie gras.
- Oké. - A libamáj franciául.
Szeretem a libamájat.
Ha valaki olyan sikeres, mint ő,
nem feltétlenül ennyire kedves.
Ami tetszik benned, amit olvastam rólad…
Nemcsak a világ egyik legjobb kosarasa vagy,
hanem jótékonysági nagykövet is.
A jótékonyság számomra egyenlő a szeretettel.
Szeretek szeretetet adni, bárhol is vagyok.
Decemberben két napon át
iskolákba látogattam, ahol úgynevezett szeretet napját tartottak.
Amúgy pont a szülinapom volt.
Nem azzal ünnepeltem, hogy elmentem…
- Te adtál ajándékot. - …bulizni.
Meg akarom mutatni, hogy nem én vagyok a lényeg.
Tudod, ez mindannyiunkról szól.
Ez csodálatos.
Ha adakoznál Dwight jótékonysági szervezetének,
a Good Shepard Social Welfare Foundationnek…
Köszönöm a csodálatos ételeket.
- Köszönöm. - Imádtuk.
- Köszönöm. - Nagyon köszönöm.
- Köszönöm. - Köszönöm.
Kell egy séta.
Kinyitom az ajtót.
Fel se tűnt, hogy ilyen magas vagy.
Nem vagyok olyan magas.
Tajpej éghajlata szubtrópusi,
de van mit megkóstolni, szóval dacoljatok a hőséggel!
Elsőnek sertéshúsos zsemle.
Sült csirke.
Következő!
Mogyoróhagymás palacsinta…
tojással töltve.
Jaj, anyám!
El tudnék élni rajta.
És valami, amiért le kell ülni.
Sertéshúsos rizs a Wang's Brothban.
Apróra vágott, dinsztelt sertés hasaalja rizzsel.
Klasszikus tajvani étel,
amit azóta meg akarok kóstolni, hogy öt éve itt jártam.
Mit kapsz a Wang's Brothban? Sertéshús és rizs.
Egy kis káposzta.
Egy kis bambuszrügy.
Mi a közös bennük? A sertés.
Nagyon jó.
Szenvedéseim folytatódnak.
SZÁGULDÓ ÁLLATOK DZSUNGELE
Várj!
Megvan?
Szerintem beragadt.
Ha legközelebb ilyet akarsz játszani,
fogd a pénzt, és dobd a csatornába!
A Palais de Chine Hotelben csodás svédasztalos reggeli van,
és tudjátok, Monica imádja.
Nagyon kínos.
- Versenyezzünk! - Annyira örülök!
Étel? Elsőnek érek oda.
- Ez a klasszikus tajvani reggeli? - Igen.
A barátaim, Martha Wang és Aaron Yang,
aki egy népszerű tajvani énekverseny műsorvezetője,
itt vannak, hogy mindenbe beavassanak.
- Helló, séf! - Helló!
Szeretném megkérdezni, mi ez.
A neve…
Rizsgombóc bambuszlevélbe csomagolva.
- Várj! - Íme!
- Meg kell kóstolni. - Mindent meg kell kóstolni.
Mogyorós-szezámos hideg tészta.
Megkóstolom.
A New York-i fiatalságomat idézi. Hideg szezámos tészta.
Mikor volt?
Régen, Aaron.
Nagyon jellegzetes volt. Két dollár.
Skippy mogyoróvajjal. Nagyon amerikai…
Arra az időre emlékeztet?
Igen, de ez egy nagyon jó verziója.
Ez nem megszokott a nyugati étrendben.
Zsiradékban sült kenyér.
Kenyérbe csomagolva.
Szénhidrátban gazdag reggeli.
Sokat sétálunk.
Ezt mondom magamnak.
Esztek húst reggelire? Vagy tojást?
- Igen. - Hagyományosan?
Például marhahúslevest?
- Igen. - Igen, például azt.
Nagy adag fehérje.
Vagy például…
Ami a rizsgombóc.
- Kóstoljuk meg! - Jó.
Ebben mi van?
Általában gomba és sertéshús van benne.
Fehérje. Zöldség.
Ragacsos rizs.
És a bambuszlevél illata.
- Finom. - Eddig ez a győztes.
Minden ízlik. Nem tudnék választani. Nem tudnék kedvencet választani.
- Igen. - Imádom.
Tettem bele egy kis csiliolajat. Szeretem, ha kicsit csípős.
- Adsz belőle? - Nem.
Helló, emberek. Vettem pár snacket.
Ezt úgy hívják, Pea Crackers. Remélem, nem pipi.
Hűha!
Érzed benne a borsót.
Tudtam, hogy ez lesz.
Ezt úgy hívják, patata.
Rákszirom.
Nagyon finom. Enyhe garnélaíz.
Finom, ropogós halbőr, sós tojás ízű.
Ez fantasztikus.
Mandulaforgács apró hallal.
Halszagot érzek.
Nem tudom, mi ez, de nagy.
Jól lezárták.
Igen.
Kicsi, leveles, ropogós falatkák.
Vajas.
Mint egy péksütemény. Olyan, mint… Hűha!
Ez a neve…
„Jó szerencsét!”
Szereted a levest?
Szereted a gombócot?
Akkor szerencséd van, mert van egy hely,
ahol a kettőt kombinálják.
Igen. Az eredmény felséges.
A gömbölyűre hajtogatott tökéletesség.
A leveses gombóc mandarin neve xiaolongbao
vagy röviden XLB, ha minél hamarabb enni akarod, mint én.
- Éhes vagy? - Igen.
Ez a Din Tai Fung, amely Tajpejből indult,
és a leveses gombócos boldogság globális láncává nőtte ki magát.
Melvin Mar barátommal jöttem, aki például a Jumanji
és az American Born Chinese producere.
A The Night Night Show szatirikus politikai show házigazdája,
Tajvan leghíresebb humoristája, Brian Tseng is velünk tart.
Öt éve is jártunk itt.
Az eredeti Din Tai Fungban ettünk, az utca túloldalán.
Nem tudom, mindenhol így csinálják-e, de büszkék rá,
hogy minden gombócon 18 hajtás van.
- Igen. - Igen, pontosan.
Megszámolom. Ha nem 18, fejek fognak hullani.
- Szia, Karen. Hogy vagy? - Szia.
Nagyon jól. És te?
Emlékszik, hogy öt éve is jártunk itt.
Igen. Azóta Tom Cruise-t is kiszolgálta már.
- Akkor ez visszalépés. - Így van.
Megkértük Karent, hogy hozzon valamit,
míg megjön a gombóc.
És amíg várunk…
Milyen itt a standupos világ?
Körülbelül száz standupos van az egész országban.
Mind ismerjük egymást. Chatelünk.
Ez az első év, amikor mandarin nyelvű standuppal
világszerte fellépünk.
Tehát az USA-ban a mandarin nyelvű standupnak
nagy közönsége van.
A hollywoodi Laugh Factoryban telt házunk volt.
Két napja a Taipei Arenában is.
- Hány fős? - Tizenháromezer.
- Hűha! Remek. - Melvin!
Nem kevés.
Nem, ez fantasztikus.
Gratulálok.
Szép teljesítmény egy 15 éves fiútól.
Pontosan, ugye?
Mit csináltál a standup előtt?
Egyetemre jártam.
Két master diplomám van idegtudományból.
Két master? Szóval lehetnél orvos?
Nem orvos, hanem idegkutató.
Tudod, mi a következő kérdésem?
Mit szóltak a szüleid?
Ezt sokan kérdezik.
Nem mondtak semmit. Elhitettem velük,
hogy jelentkezem PhD-ra.
Idegkutató.
Azt mondtam, jelentkezem.
De éjjel standup klubokba jártam,
és kiálltam előadni.
- Nem tudták? - Nem.
Sikeres lettél, és elmondtad.
Pénzt vittem haza, és örültek,
szóval nem kérdezősködtek.
Okosan csinálta.
Én nem ezt csináltam.
Ingyen dolgozom gyakornokként, ezt mondtam. Apa azt mondta, hülye vagyok.
Nem semmi, Melvin! A szülők átverésének mestere.
Erre igyunk!
Elnézést. Itt a leveses gombóc.
Igen!
Jó étvágyat.
Hűha!
Gyönyörű látvány.
Megcsodáljuk, mielőtt megesszük.
- Tényleg… - Megszámolod a hajtásokat?
Mesteri.
Szeretem kis falatokban.
Egy falatra megettem.
Jaj, ne, túl meleg.
Kell a nyelvem, hogy tudjunk beszélgetni.
Nem értettem, hogy teszik a levest a gombócba.
- Igen. - Tudod?
Nem. Beletesznek valamit, ami a melegtől felolvad.
Nagyon jó. Először azt hittem, fagyasztott leveskocka.
- Nem. - Valójában zselatin.
Zselatin, sejtettem.
- Leleményes. - Igen.
Ezt nézzétek!
Amaránt zöldje yubával. Jó étvágyat.
Amikor először léptél színpadra,
rögtön jól ment?
Igen.
Tudod, miért? Mert tudós.
Igen.
A show-bizniszt általában a gyakorlatban tanulod meg.
Először nem megy jól, aztán remélhetőleg belejössz.
Igen.
Például a séfek
sem az étteremben kezdik séfként,
hanem krumplit pucolnak az alagsorban.
- Kivéve Briant. - Ő egyből így kezdi, „Én vagyok a séf.”
- Helló. - Itt van.
Ez Kevin McGahern, életemre mondom.
Hogy vagy?
Dublinban vagy.
Dublin Cityben vagyok, ahol szépek a csajok.
Az biztos. Hogy vagy, Kevin?
- Jól. És te? - Apa lettél.
Kétgyerekes. Igen.
Miért tetted ezt?
Akkor jó ötletnek tűnt.
És hogy csináltad?
Nem fogok részletesen belemenni,
hogy történt.
Tudod, hol vagyok?
Azt mondták, hogy a marhahúsleves a China Airlines várótermében,
ami amúgy Tajvan nemzeti légitársasága,
olyan finom, hogy muszáj megkóstolni.
- Ez a munkád. Az evés. - Nézd ezt a marhahúst!
Még mindig olyan vagy, mint kisgyerek az édességboltban.
Nagyon aranyos.
Nem azért jöttem ide, hogy sértegess.
Máskor hova mész?
Haza.
Azoknak, akik nem tudják,
Kevinnel forgattunk egy-két jelenetet Dublinban, a dublini epizódban.
Azért hívtalak fel, Kevin,
mert tudom, hogy vicces fiú vagy,
és biztos van egy jó vicced apámnak.
Köszönöm szépen. Megtisztelő.
Írországban nagy hagyománya van a Paddy-vicceknek.
- Hallottál róluk? - Nem.
Íreket gúnyoló, rasszista viccek,
de annyira szeretjük őket, hogy sokszor meséljük egymásnak.
Általában arra megy ki a poén, hogy az írek alkeszek vagy buták.
Készültem neked párral.
- Kezdjük! Vicc Maxnek. - Kezdem.
Egy este Mrs. McMillan ajtót nyit,
és a férje kollégája, Patty, áll az ajtóban.
A sapkája a kezében. Rosszkedvű.
„Patty, mi történt? Nem láttalak reggel óta,
mikor a férjemmel dolgozni mentetek a Guinness-gyárba.”
Mire Patty, „Szörnyű hírem van. Attól tartok, a férjed
beleesett egy erjesztőkádba, és meghalt.”
Egy Guinness-gyári munkás felesége se akarja ezt hallani, Phil, tudod?
Szegény Mrs. McMillannek könnyek gördülnek le az arcán.
„Istenem, ez szörnyű! Legalább gyorsan elment?”
Mire Patty, „Nem igazán. Még háromszor kiment pisilni.”
- Mondok még egyet. - Jó.
Lehet, hogy ezt nem teszed be a műsorba.
Majd én megítélem.
Az ír Paddy állatkertbe megy.
Az állatkerti gondozó azt mondja,
„Nem is tudom. Aggódom. A gorilla tüzel.
Kell valaki, aki segít neki megkönnyebbülni.
Tudsz valakit, aki 500 euróért szexelne vele?”
Az ír Patty gondolkodik.
„Rendben, megcsinálom, de van három feltételem.
Első feltétel, nincs csókolózás.
Második, a családom nem tudhatja meg.
Harmadik, adj pár napot, míg összeszedem a pénzt.”
Szeretlek.
- Hány óra van nálatok? - Délelőtt 11.35.
Nem rossz. Jó kis hakni.
Jobb, mint az éjszakai klub, ahol reggelig nyomtad.
Persze a fizetés nem olyan jó.
Ezt akartam kérdezni. Kinek…
- Mennem kell. - Közvetlenül neked írjak?
Kevin, emberek.
Jó volt beszélgetni. Hamarosan találkozunk.
Elmegyünk egy helyre, ahol öt éve jártam először,
és beleszerettem.
A neve Mountain and Sea House,
mert hegyvidéki és tengeri ételeket szolgálnak fel.
Itt van az összes kedves tajpeji barátom,
ráadásnak Julia Wang Los Angelesből, aki épp Tajpejben van.
Mindenki itt van, új cimborám, Dwight Howard is.
Ötöst!
Ebből baj lesz. Helló!
Dwight, ismered barátomat, a homárt?
A vacsora projektmunkával indul.
Magunk készítjük a tavaszi tekercset. Tök buli.
Nagyon szép.
Kiváló.
Aztán jön a show sztárja,
a szopós malac.
Életed egyik legjobb sertéshúsa következik.
Még nem tanultam meg helyesen használni.
Adj neki pálcikaleckét!
Mire visszamész Georgiába, megtanulod.
Így. Mint egy tollat. Így.
- Túl messze van, nem? - Nem. Fogd!
Nagyon nehéz.
Oké.
Elmozdul.
Igen!
A csuklóm.
Egy hét alatt szerintem éppen csak belekóstoltam a helyi gasztronómiába.
A műsorom 16 éve megy, és még mindig nem kóstoltam mindent.
- Tudod, hogy köszönünk Tajvanon? - Nem.
A köszönés így hangzik…
Ami azt jelenti, „Ettél már?”
- Ez a köszönés? - Igen.
Ettél már?
- Majdnem. - Majdnem?
Igen. Nagyon jó.
Ha ezt mondod, minden tajvani anya…
A lakosságnak erre a csoportjára hajtok.
Megmondtam, ugye? Tajvan.
Nagyszerű ország, gyönyörű sziget.
Javaslom, látogassatok el ide.
Nemcsak régi, kedvenc barátaimmal találkoztam,
hanem újakkal is, akik felkerültek a kedvencek közé.
Magamba szívtam e csodás hely kultúráját és szépségét,
és ettem.
Biztos vissza kell még jönnöm,
mert minden, amit kóstoltam,
és sokfélét kóstoltam,
nagyon finom volt.
Vannak dolgok, amiket soha nem fogok elfelejteni.
És mindegyikre jut száz, amit kihagytam,
pedig szívesen megkóstoltam volna.
Nem volt rá idő. Nem tudtam annyit enni.
Vissza kell jönnöm mindent megkóstolni.
Annyi szeretni való dolog van Tajpejben.
Kevésbé népszerű, mint Hongkong vagy Bangkok,
Kiotó vagy Tokió,
de kulturálisan éppen olyan gazdag,
és az ételek éppen olyan finomak.
És az emberek nagyon barátságosak.
Köszönöm, Tajpej.
Köszönöm.
A feliratot fordította: Klein Szilvia