María Gordillo najstarija je slastičarnica u Gvatemali, a možda i najbolja.
Otvorena je od 1872.
- Oprostite. Zdravo. - Zdravo!
Biste li mi mogli reći što vam je najdraže?
Naravno!
Ova obitelj već dugo dolazi ovamo. Znaju što je dobro.
Ovo su razni slatkiši s mlijekom i voćem.
Ajme, cijela kandirana naranča?
Da, punjena kokosom i kondenziranim mlijekom.
Izvrsno!
Kako se zoveš? Ja sam Phil.
- Kako se ti zoveš? - Alexandra.
Alexandra.
Alexandra! Lijepo! A ti si?
Daniela. A ti?
- Monica. - Tako se zove moja žena!
- Stvarno? - I moja.
- A ti? - Ja sam Esteban.
Netko mi je rekao da kušam smokvu s kokosom.
- U redu? - Da.
Onda hoću.
Jesi li ikad kušala smokvu s kokosom, Daniela?
Izvoli.
Želite li kušati ovo?
- Ajme! - Da.
Sve mi se svidjelo. Sve je bilo originalno i ukusno.
Predivno!
- To je bundeva. - Zaista?
- Da. - Kandirana bundeva.
Planina od šećera.
Da.
Pamtit ću te, kandirana bundevo!
I doći ću opet po tebe.
Sretan gladan čovjek
Putuje diljem mora i kopna
Pokušava razumjeti
Umjetnost tjestenine Svinjetine, piletine i janjetine
Dovest će se k tebi
Doletjet će k tebi
Pjevat će za tebe
I plesat će za tebe
Smijat će se s tobom
I plakat će za tobom
- A zauzvrat samo jedno traži - Nahranite ga, nahranite
Nahranite
Nahranite Phila, molim
Nahranite Phila
NAHRANITE PHILA, MOLIM GVATEMALA
Prvi dojmovi o Gvatemali?
Predivna zemlja
s civilizacijom starom 4000 godina, još od Maya.
Okružena je s 37 vulkana.
Sve što raste na ovom vulkanskom tlu fantastično je.
Kava, kukuruz. A jeste li znali da je ovo domovina čokolade?
Da! Kako to da ovdje još nisam bio?
Kuhinja podsjeća na meksičku,
što je logično.
Dvije zemlje imaju zajedničku granicu i tradiciju Maya.
Ali i sama je po sebi to jedinstvena i fina kuhinja.
Idemo u šarmantan i šaren grad Antiguu,
kao i glavni grad Gvatemalu,
najveći glavni grad Srednje Amerike.
Prvo grad Gvatemala.
Nisam znao mnogo o Gvatemali. Ono što znam,
naučio sam od naše dadilje i dugogodišnje prijateljice Claudije
koja je s nama podizala Bena i Lily.
Slušao sam priče i kušao hranu kad bi je Claudia pripremala za nas.
Ali nisam mislio da ću imati takvu sreću da s njom odem u Gvatemalu.
Danas me Claudia vodi na mjesto iz svog djetinjstva.
Ovo je središnja tržnica grada Gvatemale.
Ovo je svakodnevni život, ha?
To je jedna od najvećih tržnica u cijeloj Srednjoj Americi.
Claudia, provedi me njome!
Ovo je glavni odjel s hranom.
Slatkiši, grah, riža.
Ovo si kupovala za Lily.
To su razne vrste slatkiša.
- Je li to od tamarinda? - Jest.
Ipak nešto znam!
Znaš?
- Ovo su brda divnog... - Gle ovo divno povrće.
- Nisam vidio tako visoke hrpe. - Ima svega.
- Kako se ovo zove? - Atole blanco.
Radi se od kukuruza. Dodaš grah i promiješaš.
To smo pili nedjeljom ujutro.
Hrana za dušu.
Zar ne?
Jako je fino.
Stali smo kod Doñe Mele.
Lokal je tu već više od 70 godina.
Claudia je ovamo dolazila s bakom i majkom.
- Phil. - Drago mi je.
Ovo je Carmen koja vodi lokal jer ga je prije vodila njezina majka,
doña Mela.
To je njezina kći.
Divno! Vidim.
- Imaš li omiljeno jelo? - Imam!
- Koje? - Jako volim chile relleno.
Super izgleda. To je chile relleno?
Tako je. Svidjet će ti se.
- Dobiješ to u tortilji. - Da.
Sve ću unerediti.
Jer ima puno soka.
Da kušamo, Claudia.
Zaplešimo ples sreće.
Plešem!
Evo plesa sreće.
Izvrsno.
Je li se promijenilo od tvog djetinjstva?
Posve je isto.
- Zar to nije divno? - Jest.
Ovo je jedan od najboljih lokala ovdje.
Na malom smo štandu. Gdje je kuhinja?
Doma.
Svaki dan ustaju u dva ili tri ujutro,
pripreme sva jela koja vidite
i donesu ih na tržnicu.
Plantane u umaku mole.
U moleu.
Ajme! Sviđa mi se!
- Gle, jaje! - Ovo će ti biti fino.
Naravno da hoće! Kakve boje!
Primi sve i ovako jedi.
- Nemoguće. - Moguće.
- Zaista? - Možda se zaprljaš, ali tako se to jede.
Širom otvori usta.
Nemoguće.
Najbolje na svijetu!
Sada ti s druge strane.
Hajde, Claudia!
Tako! Ponosan sam na tebe! Claudia!
- Tako se to jede. - Tako se to jede.
Na sat vožnje od Gvatemale
nalazi se bivši glavni grad ove zemlje, Antigua.
Imao je burnu povijest.
Pet se puta rušio i obnavljao nakon potresa.
Zadnji put u 18. stoljeću,
što se vidi po prelijepoj arhitekturi.
Ovdje toliko toga možete raditi i vidjeti!
I jesti!
Danas ručam u lokalu u kojem se jelovnik stalno mijenja.
Posebne ponude pojave se na jedan dan i katkad se nikad ne vrate.
- Ja sam Phil. - Drago mi je.
Zbog ovoga kuhara, Marija Godíneza.
Veselim se zato što sam pročitao: barriga llena, corazón...
Contento. Da.
-„Pun želudac, sretno srce.” - Da. Bit ćeš sretan.
- Da vidimo koliko ću napuniti želudac! - Na posao!
Barriga Llena izgleda kao bar.
Zaista je bar, i ova se divna hrana priprema ravno pred vama.
Imam sreće što upravo rade verziju chucosa,
uličnog jela koje se obično pravi s hot dogom.
Upotrijebili smo dimljenu kobasicu
i sami ukiselili kupus.
Ovo su bijeli, crni i žuti kukuruz.
- Mario! - Jedva čekam.
Evo što je super:
odmah te podsjeti na hot dog sa svime.
Da.
Ali onda osjetiš ukusnu dimljenu kobasicu.
- Da. - Uzet ću zalogaj od svake.
- Fino, ha? - Mario!
Daj!
Super kiseli kupus, super kobasica.
Jedna od najboljih koje sam jeo.
- Okruglice? - Da.
Imamo mješavinu svinjetine
i kineski chimichurri.
Voliš začinjeno?
Ja volim sve.
Kušaj s ovime.
Ovo je umak od matche i čilija s gvatemalskim sušenim čilijem.
Volimo hranu za dušu i takvu hranu ovdje pripremamo.
Duša mi pjeva.
Ovdje je zaista divno.
Ne znam kako bi moglo biti bolje.
Ovo je pržena piletina koja se 24 sata marinirala u mlaćenici.
Nema mi dražeg!
Lokalni restoran s domaćim okusima, ali s raznim utjecajima.
- Da. - Nema pravila.
Pravila su tu zato da ih kršimo.
- Da umočim? - Da.
Pravimo majonezu od crnog češnjaka.
Zar će me zagrliti?
- Da. - Može.
- Fino ti je? - Bolju prženu piletinu u životu nisam jeo!
Hrskava, fina, sočna.
Mario, još bih te grlio, ali želim još jesti.
Ovo je Casa Santo Domingo.
Prije tristo godina ovo je bio samostan,
ali uništen je u zadnjem velikom potresu.
Lijepo!
Philipe, što vidiš?
Vidim kosti.
Ovo još nisam vidio. Dijelom je hotel, a dijelom arheološko nalazište.
Ljepotice!
Čarobno i gostoljubivo mjesto.
Da je podragam?
Nadam se da si sad bolje.
Kamo god idemo, trebamo lokalne vodiče koji nam pomažu s produkcijom.
Oni su naša veza s gradom u kojem snimamo.
Ovdje imamo sjajnu pomoć.
Ovo su vođa ekipe Greg, Harold i Rebecca.
Uzdravlje vam!
Divni ste i gostoljubivi.
Divno mi je raditi s vama.
Najbolji ste.
- Hvala. - Najbolji.
Htio sam ih odvesti na nešto sjajno u njihovom gradu.
Ovo je Hugo's Ceviche.
A ovo je Hugo.
Njegov otac, Hugo stariji, pokrenuo je posao u kamionu.
Ovo je taj kamion.
Sad je u dvorištu
gdje su dva restorana.
A na jelovniku je samo ceviche.
A i pivo je dobro.
- Velik sendvič. Što je u njemu? - Chuco.
To je nešto kao hot dog.
Prije sam jeo elegantnu verziju,
ali sad je vrijeme za ono pravo.
Ovo je u Gvatemali klasična ulična hrana.
Toliko to volim da sam to imala na svadbi.
- To mi je omiljeno jelo. - Super.
- Izvrsno je. - Dobro.
Hugo!
Novo ti je ime Chuco.
- Ne čudim se što si to imala na svadbi. - Pa da!
Što?
- Ajme! Ovo je pržena riba. - Da.
Izgleda famozno.
I pizza. Najbolji kamion na svijetu!
Aha.
Možeš li se dovesti k meni?
Što je na pizzi?
Zove se pizza chapina.
Ima sastojke koje volimo: grah, marinaru...
Chorizo i sir.
Gvatemalska pizza. Ovo će mi se svidjeti.
Rebecca ne jede ribu.
- Da. - Što?
Jedem kao dijete.
Zato smo na svadbi imali pizzu i chucose.
Izvrsno.
- Jeste li prije radili zajedno? - Mnogo puta.
Ona je šefica!
Bogme da!
Mogu te zamisliti u prometu.
- Opasna je. Čuvaj se. - Da.
Ne zaboravimo specijalitet.
U Gvatemali je subota dan za ceviche.
- Posebna subota. - Za tebe.
- Samo za mene? Sve to? - Da.
- Ajme!
Dobro došao!
- Jedi s krekerom. - Imam sreće. Da vidimo.
Super je!
Sviđa ti se?
Limeta, Worcestershire, svježi plodovi mora.
Hrana za sreću. Ako i ne voliš ribu, ovo bi voljela jer ima raznih okusa.
Kušat ću.
Super! Samo kušaj.
Fantastično je.
Da vidimo što kaže Rebecca.
Nemoj pljunuti.
- Nagovorio si me na plodove mora. - To!
Pobjeda!
- Opet pobjeda! - Puno je finije nego što sam mislila.
Puno finije.
Kušat ćeš i prženu ribu, Rebecca?
- Ajme. - Što?
- Sviđa ti se! Sad si ljubiteljica ribe! - Bogme jesam.
- Nagovorio si Rebeccu na ribu. - Moji neće vjerovati.
Bit će ponosni na tebe kad ovo vide.
Ljutit će se jer si me ti nagovorio za jedan dan.
A oni pokušavaju cijeli život.
Reci im da si bila kod doktora i sad si bolje.
Vrijeme je za doručak.
Idemo u „Veliki Comal”, El Comalote.
Comal je velika plosnata tava
na kojoj se peku sve ove divne tortilje.
Jest ću sa sjajnom gvatemalskom gastronomskom novinarkom
Lucijom Barrios.
- Imam gastronomski časopis. - Kako se zove?
Zove se Nixtamal.
Dokumentirala sam sve nove restorane
koji su počeli mijenjati gastronomsku scenu Gvatemale.
Sve smo postigli zajedno, kao generacija.
Da.
Prije deset godina nitko nije mogao kupiti stare sorte kukuruza.
U trgovinama obično vidite
kukuruz koji je sav isti i uvezen.
Ali ovdje na zidu su stare sorte i sve su različite.
Domaći se kukuruz tako rijetko rabi da većina Gvatemalaca ne zna za nj.
Ali vlasnica Gabriela Perdomo smatra da bez njega nema gvatemalske hrane.
Okus, miris i tekstura potpuno su drukčiji.
Druge tortilje uopće...
Ne mirišu.
Ne mirišu, nemaju okus ni karakter.
Nemaju hranjivih tvari.
Danas ću doručkovati zdravo.
- Da. - Tako je.
Što da prvo uzmem?
Počni klasičnom tostadom.
Ovo je najtradicionalniji zalogaj.
Kukuruz je zaista silno ukusan.
- Istina. - Ajme!
Ovo izgleda kao kukuruz s kukuruzom.
Možda je unutra krumpir.
To je nešto kao knish.
Ima dimljen okus.
Richard kaže da je kao knish. Znaš što je to?
Ne. Što je knish?
Židovsko pecivo iz New Yorka.
Dobro.
Richarde, vrijeđaš ovo usporedbom s knishem.
Jako je fino.
Ovo izgleda kao empanada.
- Doblada. - Doblada.
Ajme!
I dimljeni chorizo.
Sviđa mi se ono što si rekla, da si doživjela gastronomski pomak.
Kad sam bila mlada,
svi su restorani ovdje
bili ili mesni ili talijanski ili McDonald's.
Trebalo je promijeniti kako vidimo sebe.
Obično su žene koje ručno rade tortilje najgore plaćene.
Ovo je prvi lokal koji je promijenio to kako se doživljavaju.
Aha.
Jer se to nije smatralo vrijednim.
Moramo ovo čuvati.
Ajme!
Kakav sam bio?
Pojeo si sav kukuruz!
Super je!
Od domaćeg ćeš kukuruza biti jako sit.
Savjetuješ mi da usporim?
Koliko sam grozan kad mi vlasnica restorana kaže da usporim?
Ovo je puno finije od Egg McMuffina!
Vrlo je blizu vulkan koji se zove Volcán de Fuego.
To je vrlo aktivan vulkan.
Ima erupciju svakih pola sata.
Ali otkako smo mi ovdje, erupcije su vrlo male.
Kao, ono...
Tako to izgleda.
Ali noću se vidi lava!
Idemo u predivan moderan gvatemalski restoran u Antigui.
Ovo je Nanik.
Vodim Monicu,
Lily, njezinog zaručnika Masona,
rođaka Jeremyja
i našu voljenu Claudiju.
Za Claudiju!
Claudia nije samo posebna gošća na ovoj večeri,
nego i u našoj obitelji.
- Sve vas volim. - I mi tebe.
- Hvala što ste me doveli natrag doma. - Hvala što si pošla s nama.
- Bok! Gle ti ovo! - Bok!
Prvo jelo nam donose chef Fernando Solis
i njegova poslovna partnerica Nalu Díaz.
U kuhinji su nam najvažniji lokalni proizvodi.
Na tanjuru imate esquites.
Radi se od kukuruza.
Da.
Zatim sira chancol.
To je lokalni sir, ali mi ga sami dimimo.
Zatim malo cikle i korijandra.
Daj!
Ajme.
- Jesu li to suze? - Da.
- Claudia! - Rasplakat ćeš me!
Da.
- Jedan zalogaj. - Čovječe.
Odmah!
Dogodi se čarolija, zar ne?
Da, podsjeća me na djetinjstvo.
Majka ti je ovo pravila?
Podilaze me srsi. Nevjerojatno.
Gucni malo ovoga.
Živjela, Claudia!
Ovo me piće podsjeća na Božić,
a sad ga prave u obliku koktela.
Je li bolje zbog alkohola?
Nego što! Mnogo je bolje!
Zatim s kopna idemo na more.
Tartar od lubina s korijandrom i ciklom.
Ajme!
- Kad je to bilo? - Lily je imala šest godina.
Kad si zaista počela raditi kod nas?
- Da. - Zaljubila sam se u Claudiju.
Plesala je sa mnom u kuhinji.
Zvala sam je mi reina, moja kraljice.
A ti si?
Princesa.
Kako i treba.
Ali ona je i predsjednica kluba obožavatelja Phila Rosenthala.
Ako se požalim na njega, ona kaže: „Ma on je tako drag!”
A na što se žališ?
-„Tako je zgodan!” - Da!
Zahvalni smo što te imamo.
I jako nam je zabavno.
Osim večeras kad samo cmizdri!
Iduće jelo.
Oho! Sviđa mi se prezentacija.
Ovo mi je ovdje omiljeno jelo.
Mashan je list za pripremu tamalesa.
A na vrhu je goveđi jezik, papričica rocoto i luk.
Što da radimo, Claud?
U to dodaš rižu.
Ajme!
Kako je ta riža ukusna!
- Izvrsno je. - Super!
Masone, planiraš li što ćeš kuhati doma?
Da, ovo me nadahnulo.
- Pa da! - Fenomenalno je.
- Što kažeš, Jeremy? - Izvrsno je!
Jednostavno sam zadivljen što je prvi zalogaj jela
prenio Claudiju u djetinjstvo.
A nama to govori koliko je gvatemalska hrana dobra.
Da, jaka je.
Još nisam vidio da zbog hrane nekom krenu suze.
Meni krenu suze od Monicine hrane.
Claudia?
- Što sad kažeš na njega? - Duhovit sam!
Ne!
Ovo je Finca El Tempixque,
plantaža kave gdje ćemo kušati još jednu finu kulturu,
šećeru trsku,
u različitim oblicima.
Osobito u fermentiranom i destiliranom obliku: rumu.
Najpopularniji je Zacapa i pravi se u Gvatemali.
Dan kušanja ruma!
Moja divna žena je kao slučajno tu.
Jer obožava šećernu trsku!
- Dobro došli! - Ovo je Monica.
Dobro došli u Gvatemalu.
Donio sam svježu šećernu trsku.
Imamo sreće jer su tu Vanessa i Lorena, majstorica mješačica ruma.
Sviđa mi se ta gospođa. Vidite zašto.
Koliko već dugo miješaš rum?
Četrdeset godina!
Ma daj!
- Izgledaš kao da imaš 40 g. - U siječnju ću imati 70 g.
- Želite li kušati sok od šećerne trske? - Ja želim sve.
Ovo je prvi korak u izradi ruma. Istiskivanje soka.
- Ajmo, pokret! - To!
Plešemo!
Još!
- Gle kako mi ide! - To, Phile!
- Provući ćemo cijeli štap? - Pa da!
Dobivamo li sok?
Da! Bravo.
Svježi sok šećerne trske.
Hvala, Lorena.
Phile, što kažeš?
Vrlo zanimljivo!
- Jako ukusno. - Baš jest.
Objasnit ćemo vam proces odležavanja.
- Dobro. - Dođite.
Lorena se služi metodom „solera”.
Miješa rumove raznih godišta u različitim bačvama.
Prva je bačva od američkog hrasta. Rabila se za američki viski.
- U njoj se držao viski? - Tako je.
I to rumu daje okus?
- Tako je. - Jasno.
U procesu odležavanja palimo unutrašnjost bačve
jer trebamo jaču aromu i okuse.
Ovo je vrlo složen proces!
Sviđa mi se što upoznajemo ženu koja to radi.
A sad završen proizvod.
Tako je!
Idemo.
Na krovu nas čekaju rum i zalogajčići s impresivnim pogledom.
Imam Zacapu XO.
- Lijepo. - Da.
Zacapa XO je mješavina stara 10 do 25 godina.
- Da. - Spremni kušati?
- Spremni! - Dobro.
Polako se krećite.
Kao u pjesmi.
Dobro?
Dobro, savršeno!
To je strast Latina! Treba vam!
Sad malo gucnite.
- Malo? - Da.
Ajme!
- Eto. - Mrvica.
Vidiš, Lorena? On sve shvaća.
Zapamtite!
Živjela.
- Hvala. Salud. - Salud.
- Vulkan je sretan. - Opet.
- Živio, vulkane! - Živio!
- Carolina. - Zdravo, Phile.
Zdravo.
Carolina Escobar Sarti vodi Alianzu.
To je dom koji pomaže zlostavljanim mladim ženama.
Ovdje uče razne discipline.
Tu imaju sigurno utočište od grubog svijeta.
Ovo je utočište za mnoge djevojke.
Pružamo im zaštitu.
Radimo na prevenciji.
- Imaju pravnu zaštitu. - Ovo je velik objekt!
Imate spavaonice, pekarnicu, kuhinju.
- Gore su radionice. - Zdravstvenu zaštitu...
- Da. - Sve!
Idemo gore u pekarnicu.
Odlično. Može.
Djevojke čija lica sad vidite na snimci
nisu u opasnosti i zato ih prikazujemo.
- Zdravo! - Bok!
Ja sam Phil.
- Bok! Jennifer. - Jennifer!
- Angelica. - Angelica.
- Daniela. - Daniela.
- Julita. - Julita.
- Rutilia. - Rutilia! Još nisam čuo to ime.
Lijepo je.
- Zdravo. - Carla.
Carla.
Phil.
- Ovo su empanade. - Da?
S manjarom. To je nešto vrlo slatko.
Koliko ima godina?
„Imam 17 godina.”
S nama je već tri i pol godine.
- A ovo je... - Manjar.
- Da.
To je jako dobro.
Sve volite kuhati?
Da.
Ja volim jesti.
Želiš li vježbati?
Ne, samo ću gledati. Ne želim raditi nered.
Dobro. Odnesimo ovo u pećnicu.
Mogu nositi, nema problema.
Nakon kratkog vremena u pećnici, ručak je na stolu!
Gledajte unutra.
Hvala.
Teško je prenaglasiti učinkovitost ovog programa.
Fino je!
Ali neka djevojke same objasne.
Alianza nam neizmjerno puno pomaže.
Ovdje dobivamo i emocionalnu potporu.
Ne znam kako bih...
Jako smo zahvalne na svemu.
Nisam mislila da ću dovde dogurati.
Isto tako, nisam mogla zamisliti da ću govoriti pred ovoliko ljudi.
Trebala bi govoriti pred još više!
Jer ti ide odlično! Da.
Ovo nam je kao dom.
Obitelj smo i svi smo zajedno.
Ne zaslužuje li svatko dom?
Pun sigurnosti, ljubavi i radosti?
Svijet može biti bezdušan.
Ima mnogo zla. Ne pretvarajmo se da nema.
Ne možemo sve kontrolirati. Ali možemo kontrolirati svoje postupke.
Katkad građani moraju ispraviti nepravde.
To je Carolina učinila.
Ponosan sam što sam ih posjetio
i što sam upoznao ove djevojke i ljude koji vode Alianzu.
Sad će biti dio mog života
i nadam se da ćete mi se pridružiti
da pomognemo ovim zaslužnim ljudima.
Vrijeme je da se vratimo u Gvatemalu i upoznamo chefa Pabla Díaza.
Specijalizirao se za modernu gvatemalsku kuhinju i dobro mu ide.
Restoran mu je proglašen među najboljima u Latinskoj Americi.
Ovo je Mercado 24.
Sa mnom je danas ljupka Lily Rosenthal.
Možda ste čuli za nju. I njezin jednako drag zaručnik.
Chefe Pablo, ovo je chef Mason.
Obično uklopim Lily u emisiju.
Sad je prvi put povela zaručnika.
Pa eto, lijepo!
Pablo, poznat si po plodovima mora.
Jesam.
Pripremamo samo dnevni ulov pa danas imamo snepera.
Krasna riba.
- Ajme. - Predivno.
Napravit ću poznatu tostadu.
Stavljaš mnogo ribe!
Prelijemo uljem sa sjemenkama korijandra, češnjakom
i malo umaka od soje.
Lijepo!
Da, jako je fino. I...
- Lily! - Hvala.
Nema na čemu.
- Hvala. - Nema na čemu.
Ajme!
- Kakvo je? - Bože.
Jako je fino.
Majoneza je savršena. Sjajno.
Hvala, chefe.
Morate svima reći kako ste se upoznali.
- Dobra priča! - Ima veze s hranom.
To mi je omiljena priča.
Vodio sam pokretni štand.
Ponudio sam joj kamenice.
Odbila ih je.
Čuj, nekoliko sam puta imala problema nakon kamenica.
Da, striče.
NAHRANITE PHILA, MOLIM: NASHVILLE
Ovo je kao poprište ubojstva!
Ajme!
- Upotrijebit ćemo to. - Nemojte!
- O, hoćemo. - Striče?
To me uništilo.
Pa mi je ponudio nešto drugo.
Kad je odbila kamenice, morao sam joj ponuditi kavijar.
Sigurno znaš da joj je to omiljena hrana.
Da, kavijar je voljela i s dvije godine.
A kad me zaprosio? Otvorio je limenku kavijara.
Daj!
Baš lijepo.
Zato prsten još smrdi.
Sjetio sam se dana kad je Mason došao k nama.
Htio je razgovarati s nama.
Došao je i održao krasan govor o tebi.
I o obitelji.
I tražio je naš blagoslov.
Rekao sam da mu ne treba, ali jako je drag što ga traži.
Taj si mi dan rekao nešto što mi je puno značilo.
Rekao si da se nadaš da ću ovo doživjeti s tvoje strane.
Jako se veselim tom danu.
Nemoj me rasplakati!
Glupi Mason.
To!
A gledajte ovo! Cijeli sneper.
- Ajme! - Superfino.
To je tvoj superjunak: Superfino.
Superfino.
Jer fino nije dovoljno.
- Mora biti superfino. - Tako je.
Daj!
- Riblji taco. - U Gvatemali to ne zovemo taco.
Kažemo da je to tortilja s ribom.
Ili tortilja s grahom.
- A ne taco. - Ali slično je tacu.
To i jest taco! Ista stvar.
Da.
Chefe Pablo, sviđaš mi se.
Hvala.
Čovječe!
Fino je.
Superfino!
Superfino.
Zadnji komad. Ma za koga je?
Odnesi mojoj ženi. Za šankom je s drugim muškarcem.
S drugim muškarcem?
Ne znam ni tko je to.
Velik sam obožavatelj.
Reci joj da joj je muž još ovdje.
Hej, Phile.
- Evo ga! - Eto nas.
To je Jimmy O. Yang!
Kako si?
Dobro. U Bostonu sam.
Imaš četiri nastupa, zar ne?
Pa da! Jako je zabavno.
Znaš odakle te zovem?
- Gdje si? - U Gvatemali.
- Zaista? - Da!
Otišli su u najbolju pekarnicu u gradu
i kupili mi nešto.
Što je to? Kroasan s borovnicama?
Valjda lisnato tijesto.
Obožavam lisnato!
Volimo sve što je glazirano i slojevito.
Misliš, ovako nešto?
Ajme!
Pošalji mi poštom u Boston.
Bio si u Carnegie Hallu!
- Jesam. - Nismo to komentirali.
Rasprodao sam dva nastupa u Carnegie Hallu.
Čudo! Žariš i pališ.
To je jedina zgrada za koju znaju moji roditelji.
To i Opera u Sydneyju.
Došlo je mnogo Kineza.
I ljudi iz Hong Konga.
Prvo što sam rekao u Carnegie Hallu... Ne znam mogu li ovdje.
Reci.
Na kantonskom sam rekao: „Diu lei nou mou”, „J... si mater.”
Publika je poludjela.
Odsad time počinjem emisije.
I trebao bi. Dopuštam ti.
Baš će se uklopiti u moju emisiju.
I ti voliš putovati i jesti.
Obožavam.
Agentu sam rekao da idem samo u gradove s dobrom hranom.
Najdraži mi je Vancouver.
Kineska hrana u Vancouveru je sjajna.
Čudesna! Ondje ću zasnovati drugu obitelj.
Nemam ni prvu, ali drugu ću zasnovati u Vancouveru.
Jimmy, sad je kucnuo čas
da ispričaš vic za mog tatu.
Dobro. Vrlo će nas se osobno ticati.
Azijac i Židov jedu u restoranu.
Azijac naruči juhu miso.
Židov kaže: „Super! To si jeo u djetinjstvu?”
Azijac kaže: „Ne, Kinez sam. Juha miso je japanska.”
A Židov će: „Kinezi, Japanci, Vijetnamci... Svi ste vi isti.”
Kinez na to ne kaže ništa.
Židov tad naruči zelenu salatu.
Kinez kaže: „To si ti jeo u djetinjstvu?”
A on će: „Ne, to je obična salata iceberg.”
A Kinez će: „Ma da, iceberg, Goldberg, Eisenberg...
Sve je to isto.”
Izvrsno!
- Upalilo je? Ma daj! - Upalilo je.
Mom bi se tati jako svidio vic.
Super!
- Ljudi, Jimmy O. Yang! - Hvala.
Hvala vam svima.
Vrijeme je za okupljanje i idemo u poseban restoran.
Zove se Diacá.
Diacá znači „odavde”.
Sva je hrana s farmi u Gvatemali.
- Pablo! - Bok, Pablo.
Zdravo!
Zvijezde!
Kao i u drugim gradovima, svi se kuhari međusobno znaju.
Svi su prijatelji. Lijepo je to vidjeti.
Svima vam hvala.
- Živjeli! - Živjeli!
Živjeli!
Ovo je chefica Debora Fadul.
Prvakinja je mezoameričkih kuharskih tehnika
i stvara vrlo inovativna jela.
Poput ovoga sa smokvolisnom bundevom
na kojoj je nešto što ne mogu pogoditi.
Samo malo.
Ima okus na bijelu ribu.
Ne.
To je dimljeno grožđe.
- Dimljeno grožđe? - Da.
Kada dimite grožđe, izađu ti okusi.
- Sjajno. - Možemo uštedjeti na ribi.
Ovo je maizotto.
Ne rižoto. Maizotto.
Maiz je kukuruz.
Ovo je od kokoši koja se kuha 24 sata.
Ima chorizo s kozicama.
Dodajemo parmezan i chipilín.
Uzmi tanjur kao da si doma, Phile!
- Kao da sam doma? - Da.
- Promiješaj! - Da promiješam?
Super.
Hvala.
Imam dugu žlicu pa to mogu.
I dugu ruku.
Svako ovo jelo bilo mi je posve nepoznato.
Bože dragi!
Okusi, teksture, kreativna upotreba sastojaka.
Sad je uzbudljivo biti u Gvatemali.
Kao i sama zemlja,
ova drevna kultura upravo se obnavlja.
Posvuda se osjeća kreativna energija.
Ne moraš gledati. Znaš samo po opipu.
Odavno sam trebao na ovo putovanje.
Predugo mi je trebalo da dođem.
I zato se sramim jer ovu kulturu zaista treba upoznati.
Ponosna sam na novu generaciju.
Sretna sam zbog truda koji ulažete.
Da.
Drago mi je što sam opet u Gvatemali.
Amen!
Dobro došla, Claudia.
Ovdje obično završavamo emisiju,
ali moramo vam pokazati još nešto.
Zatekli smo se tu početkom adventskog razdoblja
koje se poklopilo s festivalom spaljivanja vraga.
Zajednice po cijeloj zemlji
pale ove zastrašujuće likove na lomačama
kako bi otjerali zlo i uveli novu godinu.
Loša energija van, dobra unutra.
Zasada doviđenja, Gvatemalo.
Doći ćemo opet.
Prijevod titlova: Petra Matić