María Gordillo er den ældste slikbutik i Guatemala,
måske den bedste. Den har eksisteret siden 1872.
- Undskyld. Hej. - Hej.
Må jeg spørge, hvad jeres yndlingsslik er?
Absolut.
Familien er kommet her i lang tid. De ved vist noget.
De kombinerer mælkebaseret slik med frugt.
- Er det en hel kandiseret appelsin? - Ja, fyldt med kokos og kondenseret mælk.
Lækker.
Hvad hedder du? Jeg hedder Phil.
- Hvad hedder du? - Alexandra.
Alexandra.
- Alexandra, sødt. Hvad hedder du? - Daniela.
Daniela? Og dig?
- Monica. - Det hedder min kone!
- Gør hun? - Også min.
- Og dig? - Jeg hedder Esteban.
Jeg hørte, jeg skulle prøve figen med kokos i.
- Er det rigtigt? - Ja.
Det gør jeg så.
Har du smagt figen med kokos, Daniela? Værsgo.
Vil du prøve en af dem?
- Du godeste. - Ja.
Jeg kunne lide det hele. Alt var originalt og lækkert.
Smukt!
- Det er squash. - Virkelig?
- Ja. - Kandiseret squash.
Det er et sukkerbjerg.
Ja.
Jeg vil huske dig, kandiseret squash.
Jeg kommer tilbage.
En glad, sulten mand
Rejser over hav og land
Han prøver at forstå
Kunsten med pasta, svinekød, kylling og lam
Han vil køre til dig
Han vil flyve til dig
Han vil synge for dig
Og han vil danse for dig
Han vil grine med dig
Og han vil græde med dig
Han beder kun om én ting til gengæld
Kan nogen
Give Phil noget at spise
Giv ham nu noget at spise
Mit første indtryk af Guatemala?
Et smukt land med en civilisation, der går 4.000 år tilbage til mayaerne,
omringet af 37 vulkaner.
Alt, der kommer op af den vulkanske jord, er fantastisk.
Kaffe, majs, og vidste du, at det er chokoladens fødested?
Hvorfor har jeg ikke været her før?
Køkkenet minder om det mexicanske, hvilket giver mening.
De to lande deler en grænse og maya-traditioner.
Men det er et unikt og smukt køkken i sig selv.
Vi besøger den charmerende og farverige by Antigua
samt hovedstaden La Nueva Guatemala de la Asunción,
som er den største hovedstad i Mellemamerika.
Først Guatemala by.
Jeg vidste ikke meget om Guatemala.
Det, jeg ved, lærte jeg af vores babysitter og nu nære ven, Claudia,
som passede Ben og Lily.
Jeg havde hørt historier og smagt lidt mad, som Claudia lavede til os.
Jeg havde aldrig troet, jeg skulle opleve Guatemala sammen med hende.
I dag viser Claudia mig et sted fra sin barndom.
Det er Guatemala bys store marked.
Wow. Det er hverdag, ikke?
Det er et af de største markeder i Mellemamerika.
Claudia, vis mig nogle ting.
Det er madafdelingen.
- Slik, bønner, ris. - Ja.
Du plejede at købe dem her til Lily.
Det er forskellige slags slik.
- Er det tamarind? - Ja.
- Jeg ved ting. - Ja.
- Se bjergene af smukke... - Se alle de smukke grøntsager.
Jeg har aldrig set dem stablet så højt.
- Hvad hedder det? - Atole blanco.
Den er lavet af majs, og man blander bønner i.
Vi drak det hver søndag morgen. Det er trøstemad.
Ikke?
Det er vældig godt.
Vi stopper ved standen Doña Mela, som har eksisteret i over 70 år.
Claudia kom her sammen med sin familie.
- Phil. - Mucho gusto.
Carmen driver stedet. Førhen drev hendes mor det.
Hendes mor var Doña Mela.
Det er hendes datter.
Jeg kan se ligheden.
- Har du en favorit, jeg skal prøve? - Ja.
- Hvilken? - Chile relleno er en af mine favoritter.
Det ser godt ud. Er det chile relleno?
- Ja. Du vil elske... - Den kommer i en tortilla.
Det bliver vist et svineri.
Ja, for der er masser af saft.
Så sker det. Claudia.
Vi burde lave den glade dans.
Det gør jeg!
Vi fik en glad dans.
De er vildt lækre.
- Er den blevet ændret, siden du var lille? - Overhovedet ikke.
- Er det ikke skønt? - Det er smukt.
Det må være et af byens bedste steder.
Det er en lillebitte bod. Hvor er køkkenet?
Derhjemme.
Hver eneste dag står de op kl. 2 eller 3 om natten,
laver alle de her retter og tager dem med på markedet.
- Det er... - Plantains i mole.
I mole.
Wow! Jeg kan lide det.
- Se ægget. - Du vil elske det.
- Selvfølgelig. Se farven. - Man spiser tostadaen sådan her.
- Det kan man ikke. - Jo.
Du griser nok lidt, men sådan spiser man det.
Åbn munden på vid gab.
Det er umuligt.
Det er den bedste nogensinde.
Nu spiser du fra den anden side.
Gør det, Claudia.
Ja, jeg er stolt af dig. Ja, Claudia!
- Sådan gør man. - Sådan gør man.
En times kørsel uden for Guatemala by ligger landets gamle hovedstad, Antigua.
Den har en omtumlet historie
og er blevet ødelagt og genopbygget fem gange efter jordskælv.
Sidste gang var i 1700-tallet, hvilket ses i dens udsøgte arkitektur.
Der er meget at se og lave her.
Og spise.
Jeg spiser frokost et sted med en konstant skiftende menu.
Husets specialiteter fås måske en dag, nogle vender aldrig tilbage.
- Jeg hedder Phil. - Hyggeligt.
Det skyldes ham her, kokken Mario Godínez.
Jeg er spændt, for jeg har læst lidt om barriga llena, corazón...
"Contento." Ja.
"En fuld mave er et lykkeligt hjerte." Lad os se, hvor fuld min mave bliver.
Så går vi i gang.
Barriga Llena ligner en bar,
og det er en bar, hvilket betyder, den skønne mad bliver tilberedt foran en.
Jeg er så heldig at få et tvist på chucos, streetfood, der normalt laves med hotdogs.
Vi bruger røget pølse, og vi laver vores egen surkål.
Det er hvide majs, sorte majs og gule majs.
- Mario. For pokker. - Det bliver godt.
Det her er godt.
Det minder om en hotdog med alt på.
Ja.
Men den har også den lækre røgede pølse.
- Ja. - Jeg tager en bid af hver.
- Det er godt, ikke? - Mario!
Her!
Jeg elsker surkål, jeg elsker den pølse.
Det er en af de bedste pølser, jeg har smagt.
- Dumplings? - Dumplings.
Det er en blanding af svinekød og kinesisk chimichurri.
- Må det være stærkt? - Jeg kan lide alt.
Prøv den her.
Det er matcha chili-knas, der er lavet med tørrede guatemalanske chilier.
Vi kan lide trøstemad, og det laver vi her.
Det føles godt.
Det er et lykkeligt sted.
Kan det blive lykkeligere...
Det er vores stegte kylling, der er marineret i kærnemælk i et døgn.
Det kan jeg godt lide.
Et lokalt sted med lokale smage, men et fusionskøkken.
- Ja. - Der er ingen regler.
Reglerne er til for at blive brudt.
- Skal den dyppes? - Ja. Vi laver selv sort hvidløgsmayo.
Vil han kramme mig?
- Ja. - Det er fedt.
Er det godt?
Det er en sindssygt god stegt kylling!
Sprød, smuk, saftig.
Jeg ville kramme dig mere, men jeg vil spise kylling.
Det er Casa Santo Domingo.
Det var et stort kloster for over 300 år siden.
Det blev ødelagt i det sidste store jordskælv.
Hvor fint.
Hvad ser du, Philip?
Jeg kan se knogler.
Jeg har aldrig set sådan et sted før: Halvt hotel, halv arkæologisk udgravning.
Hvor smukt.
Det er et magisk og indbydende sted.
Kan jeg røre ved den?
Jeg håber, du har det bedre.
Vi har brug for fixere til at hjælpe os med produktionen.
De er forbindelsen mellem os og den by, vi end er i.
Teamet her er fantastisk.
Det er lederen Greg, Harold og Rebecca.
Skål for jer.
Skønne og imødekommende. Jeg elsker at arbejde med jer.
I er skønne.
- Mange tak. - De bedste.
Jeg ville invitere dem til noget godt her i deres by.
Det er Hugo's Ceviches.
Og det er Hugo.
Hans far, Hugo Sr., startede sin forretning bag på en truck.
Her er trucken.
Den står nu i gården, hvor han har to restauranter.
Menuen er bygget op omkring ceviche.
Øllet er også godt.
- Det er en stor sandwich. Hvad er der i? - Chuco.
Det er ligesom en hotdog.
Før fik jeg en fancy chuco, men nu er det tid til den ægte vare.
Det er klassisk streetfood i Guatemala.
Jeg serverede dem sågar til mit bryllup.
- Min livret. - Herligt.
- De er så gode. - Okay.
Hugo!
Dit nye navn er Chuco.
Hvem kan ikke lide dem?
Præcis!
Hvad i...?
- Det er stegt fisk. - Ja.
Fantastisk.
- Og du har pizza. Verdens bedste madvogn. - Ja.
Kan du køre hjem til mig?
- Hvad er der på pizzaen? - Chapina.
Den har toppings, vi elsker: bønner, tomatsauce...
Chorizo og ost.
Guatemalansk pizza. Den vil jeg kunne lide.
Vi har den, fordi Rebecca ikke spiser fisk.
Hvad?
Jeg spiser som et barn. Derfor fik vi pizza og chucos til brylluppet.
Fremragende.
- Har I arbejdet sammen før? - Det har vi gjort mange gange.
- Hun er chefen, ikke? - Muligvis.
Jeg kan se dig i trafikken.
- Du er hård. Hun er hård. Vær forsigtig. - Ja.
Lad os ikke glemme husets specialitet.
Wow.
I Guatemala spiser man ceviche om lørdagen.
Det er en særlig lørdag. Bare til mig? Alle? Todo?
- Ja. - Wow.
- Velkommen til Guatemala. - Jeg er heldig. Så prøver jeg.
Så godt.
Elsker du det?
Lime, Worcestershiresauce, de friske skaldyr.
Selv hvis man ikke kan lide fisk og skaldyr, vil man kunne lide det her.
- Jeg vil prøve. - Godt. Prøv det.
Det er fantastisk. Lad os høre, hvad Rebecca siger.
Spyt det ikke ud.
Du har ændret min mening om fisk og skaldyr.
Yay! Det er en sejr. Vi vinder igen, ikke?
Meget bedre end forventet. Meget bedre.
Vil du også prøve stegt fisk?
- Gud. - Hvad?
- Du er et fiskemenneske nu! - Det er rigtig godt.
- Nu spiser Rebecca fisk. - Familien vil ikke tro det.
De vil se det og være stolte af dig.
De bliver vrede, fordi du fik overbeviste mig så nemt.
De har prøvet hele deres liv, så...
Sig, at du var hos lægen og fik det bedre.
Tid til morgenmad.
Vi skal besøge den store comal, El Comalote.
Comalen er den store flade stegepande, hvor man steger alle de smukke tortillas.
Jeg er her sammen med en dygtig lokal madjournalist, Lucia Barrios.
- Jeg har et madtidsskrift. - Hvad hedder det?
Det hedder Nixtamal.
Jeg skrev om alle de nye restauranter, som har ændret madscenen i Guatemala.
Alt, hvad der sker, sker for os alle sammen som en generation.
Ja.
For ti år siden var de gamle majssorter ikke kommercielt tilgængelige.
Det, vi normalt ser i supermarkedet, er importeret majs, som ser ens ud.
Men på muren der kan man se de gamle sorter, der alle er forskellige.
De hjemmehørende sorter er så sjældne, at de færreste kender dem.
Gabriela Perdomo, kok og ejer, mener ikke, man kan lave ægte guatemalansk mad uden.
Smagen, duften og konsistensen er anderledes.
Den lugt, som de andre tortillaer har, er...
- Den er væk. - Ja.
Duften, smagen og karakteren er væk.
Næringsstofferne er væk.
- Jeg får altså en sund morgenmad i dag. - Præcis.
Hvad skal jeg vælge?
Jeg synes, du skal begynde med den klassiske tostada.
Det er en af de mest traditionelle snacks.
Der er så meget smag i majsen, som hun sagde.
Ja, det er der.
Det ligner majs med majs indeni.
Måske er det kartofler?
Richard: Phil, det er som en knish.
Der er en røget...
- Richard sagde, det minder om en knish. - Hvad er en knish?
- Det er en jødisk ting fra New York. - Okay.
Richard, du fornærmer den!
Det er så godt.
Det ligner en empanada.
- Doblada. - Doblada.
Wow.
Og den røgede chorizo.
Du talte før så fint om, at du voksede op med det gastronomisk skift.
Da jeg var ung, var alle restauranterne, hvor vi spiste,
enten steakhouses, Italienske restauranter eller McDonald's.
Det handler om at ændre synet på os selv.
De kvinder, der laver tortilla med hænderne, er normalt de dårligst betalte.
Det var det første sted, der ændrede, hvordan de betragtede hinanden.
Det blev ikke betragtet som værdifuldt arbejde.
Vi må holde fast i de ting.
Wow.
Hvordan gik det?
Du spiste al majsen.
Den bedste.
De gamle majssorter mætter.
Skal jeg sætte tempoet ned?
Er det slemt, når ejeren siger, man skal sætte tempoet ned?
Det er meget bedre end en Egg McMuffin.
Der ligger en vulkan lige ved siden af, Volcán de Fuego.
Det er en meget aktiv vulkan.
Den er aktiv hver halve time.
I den tid, vi har været her, har udbruddene været små.
Det er bare...
Sådan ser det ud, men om aftenen kan man se lavaen.
Vi skal besøge en smuk, moderne guatemalansk restaurant
her i Antigua. Den hedder Nanik.
Jeg har selskab af Monica, Lily, hendes forlovede Mason,
vores fætter Jeremy og vores elskede Claudia.
For Claudia.
Claudia er ikke kun den særlige gæst ved vores middag,
hun er vores families særlige gæst.
- Jeg elsker jer. - Vi elsker dig.
Tak for at bringe mig hjem.
Tak, fordi du kom.
- Hej. Se her. - Hej!
Kokken Fernando Solis og forretningspartneren, Nalu Díaz
kommer med vores første ret.
Alt, hvad vi laver her, handler om lokale produkter.
På tallerkenen ser I esquites. Den er lavet af majs.
- Ja. - Lidt chancol-ost.
Det er en lokal ost, som vi ryger her i huset.
Lidt rødbede og koriander.
Hold nu op.
Wow.
- Græder du? - Ja.
- Claudia! - Du får mig til at græde. Ja.
- Efter én bid. - Med det samme.
- Der sker noget magisk, ikke? - Ja. Det minder mig om min barndom.
Lavede din mor den ret?
Jeg får kuldegysninger. Det er utroligt.
- Du bør tage en slurk af den der. - Ja, Claudia, skål.
Drinken minder mig om jul, og nu laver de den som en cocktail.
- Gør alkohol den bedre? - Det gør den meget bedre!
Derefter går vi fra land til hav: Havaborretartar med koriander og rødbeder.
Wow.
- Hvor længe er det siden? - Lily var seks år gammel.
- Hvor du kom for at arbejde for os? - Ja.
Jeg blev forelsket i Claudia. Hun dansede med mig i køkkenet.
Jeg kaldte hende mi reina, min dronning.
Hvad er du?
Princesa.
Det lyder rigtigt.
Men hun er også formand for Phil Rosenthal-fanklubben.
Brokker jeg mig over Philip, siger hun: "Men han er så sød."
Hvad klager du over?
- "Han er så flot." - Ja!
- Gudskelov for dig, Claudia. - Vi har det bare så sjovt...
Bortset fra i aften, hvor hun græder.
- Næste ret. - Åh! Jeg elsker anretningen.
Det er min livret.
Mashan er et blad, som bruges til tamales.
Ovenpå ligger der oksetunge, rocatopebre og løg.
- Claud, hvad gør vi? - Kom risen i.
Wow.
Gud, smagen i den ris!
- Det er lækkert. - Wow.
Mason, tænker du på ting, du vil lave derhjemme?
Ja, det er inspirerende.
- Ja, det er det. - Det er fænomenalt.
- Hvad synes du, Jeremy? - Fremragende.
Jeg er forbløffet over, at den første bid
kunne sende Claudia tilbage til sin barndom,
og at den også fortæller en historie om, hvad guatemalansk mad er.
Ja, det er stærkt.
Jeg har ikke set mad få nogen til at græde før.
Monicas mad kan få mig til at græde.
Claudia?
- Hvad siger du om ham nu? - Sjovt, ikke?
Nej!
Det her er Finca El Tempixque,
en kaffeplantage, hvor vi skal prøve en anden skøn afgrøde,
sukkerrør i forskellige former.
Nærmere bestemt den fermenterede og destillerede form: Rom.
Den mest populære er Zacapa, der laves her i Guatemala.
En dag med romsmagning.
Selvfølgelig var min dejlige kone her tilfældigvis bare,
fordi hun elsker sukkerrør!
- Velkommen! - Det er Monica.
Velkommen til Guatemala.
Jeg har friske sukkerrør med.
Vi er så heldige at møde Vanessa og mesterblanderen, Lorena.
Jeg elsker hende. Du kan se hvorfor.
- Hvor længe har du været mesterblander? - Uha. Fyrre.
- Hold nu op. - Du ligner en på 40.
I januar bliver jeg 70. Vil I prøve sukkerrørssaft?
- Jeg vil prøve alt. - Okay.
Det er første trin i romfremstilling. Man presser saften ud.
- Kom så. Okay! - Wow!
Dans.
Kom så!
- Se lige mig. - Kom så, Phil!
- Tager vi hele røret? - Ja.
- Kommer der saft ud? - Ja, godt gået.
- Frisk sukkerrørssaft. - Tak, Lorena.
- Phil? Hvordan smager det? - Det er interessant.
- Lækkert. - Er det ikke lækkert?
Vi forklarer ældningsprocessen.
- Okay. - Kom med.
Lorena bruger solera-metoden,
hvor rom af forskellig alder blandes i flere tønder.
Det første fad er amerikansk eg, tidligere amerikansk whisky.
- Der var altså whisky i? - Præcis.
- Og det giver lidt smag til rommen? - Præcis.
I ældningsprocessen forkulles fadet indeni,
fordi vi har brug for mere aroma og mere smag.
Det er komplekst.
Det er dejligt, vi møder personen, der lavede den.
- Nu skal vi smage det færdige produkt. - Præcis!
Kom.
Der er rom og snacks på taget, der har en imponerende udsigt.
Jeg har Zacapa XO.
- Dejligt. - Ja.
Zacapa XO er et blend fra 10 til 25 år.
- Klar til at smage? - Klar til at smage.
Bevæg det langsomt. Ligesom sangen.
Okay?
Perfekt.
Vi har brug for den latinske lidenskab.
- Godt. - En lille slurk.
- Lidt? - Ja.
Wow.
- Sådan. - En lille smule.
Ser du, Lorena? Han forstår det. Husk det.
Skål.
- Tak. Salud. - Salud.
- Vulkanen er glad. - Igen.
- Skål, vulkan. - Skål.
- Carolina. - Hej, Phil.
Hej.
Carolina Escobar Sarti driver Alianza.
Det er et hjem for unge misbrugte kvinder.
De får træning i alle slags færdigheder.
Det giver dem et tilflugtssted i en barsk verden.
Det er et fristed for mange piger. Her beskytter vi dem.
Vi arbejder med forebyggelse. De har adgang til retsvæsenet.
Det er et stort sted. I har sovesale, et bageri, et køkken.
- Der er værksteder ovenpå. - Lægehjælp.
- Ja. - Alt.
Vi kan gå ovenpå og besøge bageren.
Skønt.
De piger, som vi viser billeder af,
ikke er i fare, og det er derfor, vi viser dem.
- Hola. - Hej!
- Jeg hedder Phil. - Jeg hedder Jennifer.
- Angelica. - Angelica.
- Daniela. - Daniela.
- Julita. - Julita.
Rutilia. Det kender jeg ikke. Meget smukt.
- Hej. - Carla.
Carla.
Phil.
Her har vi empanadas med manjar. Manjar er meget sødt.
Hvor gammel er hun?
"Jeg er 17 år."
Hun har været her i tre et halvt år.
- Og det er... - Manjar.
- Ja.
Det er lækkert.
Kan I lide at lave mad?
- Sí. - Ja.
Jeg kan lide at spise.
Vil du prøve?
Nej, jeg ser på jer. Jeg vil ikke ødelægge noget.
- Godt! Nu skal den i ovnen. - Jeg kan bære den. Det kan jeg lige klare.
Efter kort tid i ovnen serveres frokosten.
Se indeni.
Tak.
Det er et meget effektivt program.
Vældig godt.
Men jeg lader de unge kvinder forklare det selv.
La Alianza giver os utrolig god støtte.
De giver os især stor følelsesmæssig støtte.
Jeg ved ikke, hvordan...
Jeg er meget taknemmelig for det hele.
Jeg troede aldrig, jeg ville komme så langt.
Jeg havde heller ikke forestillet mig at tale foran så mange.
Du burde tale foran flere.
For du er god. Ja.
Det er vores hjem. Vi er en familie, og vi er sammen.
Fortjener alle ikke et hjem?
Et, der fyldt med tryghed, kærlighed og glæde?
Verden kan være hjerteløs.
Der findes ondskab i verden. Vi skal ikke foregive andet.
Vi kan ikke styre alting, men vi kan styre, hvad vi gør lige nu.
Nogle gange tilfalder det borgerne at rette op på tingene.
Det har Carolina gjort her. Jeg er stolt over vores besøg.
Jeg er stolt over at have mødt pigerne og dem, der leder Alianza.
De bliver en del af mit liv nu.
Jeg håber, du vil være med til at hjælpe disse værdige mennesker.
Vi tager tilbage til Guatemala by for at møde kokken Pablo Díaz.
Hans speciale er det moderne guatemalanske køkken.
Hans restaurant er blandt de bedste i hele Latinamerika.
Det er Mercado 24.
Jeg har selskab af den skønne Lily Rosenthal,
du har måske hørt om hende, og hendes lige så skønne forlovede.
Kok Pablo, mød kok Mason.
Normalt laver jeg en scene med Lily i programmet.
Det er første gang, hun har en forlovet med.
Det håber jeg da.
Kok Pablo, du er berømt for fisk og skaldyr.
Ja.
Vi arbejder kun med dagens fangst, så i dag har vi en rød snapper.
Det er en smuk fisk.
- Wow. - Smukt.
Jeg skal lave den berømte tostada.
Du er meget generøs med fisken.
Aceite cortado, eller olie med korianderfrø, hvidløg og lidt sojasovs.
Lækkert.
Ja, det er superlækkert. Og...
- Lily. - Tak.
Værsgo.
- Tak. - Velbekomme.
Wow.
- Hvordan er det? - Gud!
Jeg elsker det. Perfekt mayonnaise. Det er fantastisk.
Mange tak, kok.
- Verden skal vide, hvordan I to mødtes. - Det er en god historie.
- Den er madrelateret, ikke? - Min yndlingshistorie.
Jeg lavede en mad-pop-up. Jeg tilbød hende østers.
Som hun afviste.
Jeg har haft komplikationer med østers et par gange.
Åh, ja.
Ja, onkel.
Det er som et drabssted.
Åh, gud.
- Vi bruger det. - Brug det ikke.
- Vi bruger det. - Onkel?
Ødelagde mit liv.
Han tilbød mig noget andet.
Da hun afviste østers, tilbød jeg hende kaviar.
Du ved sikkert godt, det er en af hendes livretter.
Ja, hun kunne lide det, da hun var to.
Han friede ud af en kaviardåse.
Helt ærligt.
Det er så fint. Og derfor lugter ringen stadig.
Det minder mig om en dag, hvor Mason kom på besøg.
Han bad om at tale med os.
Han holdt en smuk lille tale om dig.
- Ja. - Og om familien.
Han bad om vores velsignelse.
Det behøvede han ikke gøre, men det var sødt af ham.
Du sagde noget til mig, der var meget meningsfyldt.
Du håbede, at jeg også ville opleve det fra din side en dag.
Jeg glæder mig meget til den dag.
Få mig ikke til at græde.
Dumme Mason.
Ja!
Og se her. En hel rød snapper.
- Wow. - Superflot.
Det er din heltekarakter, "Superflot."
Superflot.
Flot er ikke nok. Det skal være super flot.
Hold nu op.
- Fisketaco. - I Guatemala kalder vi det ikke taco.
Vi kalder det "tortilla med fisk" eller "tortilla med bønner."
- Ikke taco. - Men det ligner en taco.
- Det er en taco. Det er det samme. - Ja.
Kok Pablo, jeg kan lide dig.
Tak.
Wow!
Lækkert.
Superlækkert.
En til. Gad vide, hvem det er til.
Min kone? Hun sidder i baren med en anden mand.
Med en anden mand?
- Jeg ved ikke engang, hvem han er. - Jeg er fan.
Sig, at hendes mand stadig er her.
Hej, Phil.
- Der er han. - Ja. Sådan.
Det er Jimmy O. Yang.
- Hvordan går det? - Godt. Jeg er i Boston lige nu.
Du har gang i fire shows, ikke?
Jo. Det er godt. Det er supersjovt.
Du ved, hvor jeg ringer fra.
- Hvor er du? - Guatemala.
- Virkelig? - Ja.
De tog til det bedste bageri i Guatemala by og købte bagværk til mig.
Hvad er det? Er det en blåbærcroissant?
Man ville nok kalde det wienerbrød.
Jeg elsker wienerbrød.
Jeg elsker alt, der er lagdelt og har glasur.
- Ligesom dem her? - Åh, gud.
Send dem til Boston.
Du optrådte i Carnegie Hall!
- Ja. - Vi talte ikke om det.
Nej. Vi havde udsolgt til to shows i Carnegie Hall.
Du har stor succes.
Det er et af de eneste steder, mine forældre går op i.
- Ja. - Dét og operahuset i Sydney.
Der kom mange kinesere. Der kom mange kantonesere fra Hongkong.
Min første replik i Carnegie Hall... Kan jeg sige det her?
Sig det.
Jeg sagde: "Diu nei lou mou". Det betyder "F din mor" på kantonesisk.
Publikum gik amok.
Sådan åbner jeg mine shows fra nu af.
- Ja, gør det. Jeg giver dig tilladelse. - Det passer lige til mig.
- Du elsker både at rejse og at spise. - Jeg elsker det.
Min agent ved, jeg kun optræder i byer med god mad.
En af mine favoritter er Vancouver.
Den kinesiske mad i Vancouver er skøn.
Fuldstændig. Jeg stifter en ny familie i Vancouver.
Jeg har ikke den første, men er klar til en anden i Vancouver.
Jimmy, tiden er kommet til,
at du fortæller en joke til min far.
Okay. Den er meget relevant.
En asiat og en jøde spiser på en restaurant.
Asiaten bestiller misosuppe.
Jøden siger: "Skønt. Fik du det at spise som barn?"
"Nej, jeg er kineser. Misosuppe er faktisk japansk."
Jøden siger: "Kinesisk, japansk, vietnamesisk. I er alle ens."
Kineseren siger ingenting. Jøden bestiller en wedge-salat.
Kineseren siger: "Fik du det at spise som barn?"
Jøden svarer: "Nej, det er bare icebergsalat."
Kineseren siger: "Ja, iceberg, Goldberg, Eisenberg.
I er alle ens."
Herligt.
- Fungerede den? Vildt! - Den fungerede.
Min far ville have elsket den.
Fantastisk.
- Jimmy O. Yang, alle sammen. - Mange tak.
Tak skal I have.
Det er tid til middagen, som foregår på en særlig restaurant: Diacá.
Diacá betyder "herfra".
Al maden kommer fra gårde her i Guatemala.
- Pablo! - Hej, Pablo.
Hola.
Superstjerner.
Ligesom i andre byer kender alle kokkene her hinanden.
De er venner. Det er sødt at se.
Skål for jer. Tak.
- Salud. - Salud.
Salud.
- Salud. - Skål.
Det er kokken Debora Fadul.
Hun mestrer mesoamerikanske madlavningsteknikker
og laver opfindsomme retter
som den her med chilacayote, en slags græskar,
som ligger oven på noget, jeg ikke ved, hvad er.
Vent lidt.
Det smager af helt.
Nej.
Det er røgede druer.
- Røgede druer? - Ja.
Når man ryger druerne, får de en smagsprofil.
- Spektakulært. - Vi kan spare på helten.
Se her. Det er maizotto.
Ikke risotto. Maizotto.
M står for maíz.
Den er lavet med høne, som er kogt i 28 timer.
Der er også rejechorizo, Parmesan og chipilín.
Spis, Phil, som om du var hjemme.
- Som om jeg er hjemme? - Ja.
- Bland det. - Blande det?
Wow.
- Tak. - Jeg har heldigvis en lang ske.
- Og en lang arm. - Ja.
Alle de her retter var nye for mig.
Ih, du store.
Smag, struktur, kreativ brug af ingredienser.
Det er en spændende tid for Guatemala.
Ligesom selve landet er den gamle kultur i en tilstand af fornyelse.
Man kan mærke den kreative energi overalt.
Du kan gøre det uden at kigge. Du ved det bare.
Turen har været længe undervejs.
Det tog mig lang tid at nå hertil.
Jeg skammer mig lidt, for det er værd at kende.
Jeg er stolt af den nye generation.
Jeg værdsætter jeres hårde arbejde.
Ja.
Jeg er glad for at være i Guatemala igen.
Amen.
Velkommen tilbage.
Her afslutter vi normalt programmet, men vi har en ting mere, vi vil vise.
Vi er her i begyndelsen af december,
som falder sammen med festivalen La quema del diablo.
Lokalsamfund over hele landet sætter ild til disse frygtindgydende figurer på bål
for at uddrive ondskab og byde det nye år velkommen.
Dårlig energi ud, god mojo ind.
Farvel, Guatemala.
Vi vender tilbage.
Tekster af: Karen Dyrholm