A María Gordillo Guatemala legrégebbi édességboltja, és talán a legjobb is.
1872-ben alapították.
- Elnézést. Sziasztok. - Szia.
Elmondanátok, mik a kedvenceitek?
Igen, persze.
Ez a család régóta jár ide. Úgy tűnik, ismerik a helyet.
Tejalapú édességeket kombinálnak gyümölcsökkel.
Egészben kandírozott narancs?
Igen, sűrített kókusztejjel töltve.
Imádom.
Mi a neved? Én Phil vagyok.
- Mi a neved? - Alexandra.
Alexandra.
Nagyon szép név. És téged hogy hívnak?
Daniela.
Daniela? És téged?
- Monica. - Az én nejem is Monica.
- Tényleg? - Az enyém is.
- Téged hogy hívnak? - Esteban.
Valaki ajánlotta a kókusszal töltött fügét.
- Érdemes? - Igen.
Oké, megkóstolom.
Kóstoltad már a kókuszos fügét, Daniela?
Tessék.
Megkóstolod ezt?
- Istenem! - Igen.
Minden ízlett. Minden eredeti és finom volt.
Gyönyörű!
- Tök. - Tényleg?
- Aha. - Kandírozott tök.
Cukorhegy.
Igen.
Nem felejtelek el, kandírozott tök.
Visszajövök érted.
Egy éhes és vidám fazon
Utazgat vízen, szárazon
Szeretné s próbálja megfejteni
Tészta, sertés Csirke, bárány mitől isteni
Elmegy hozzád
Repül hozzád
Énekel neked
Táncol neked
Együtt nevettek
Együtt sírtok
- Cserébe csak egyet kér - Valaki etesse, valaki...
Valaki...
Valaki etesse meg Philt!
Valaki etesse, de gyorsan!
VALAKI ETESSE MEG PHILT! GUATEMALA
Első benyomások Guatemaláról?
Gyönyörű ország
négyezer éves maja civilizációval,
harminchét vulkán ölelésében.
A vulkáni talajon elképesztő dolgok teremnek.
Kávé, kukorica. És tudtátok, hogy ez a csokoládé őshazája?
Igen. Hogyhogy nem jártam még itt?
A konyha emlékeztethet a mexikóira,
ami logikus.
A két ország határos, és a maja tradíciók is összekötik őket.
De a guatemalai konyha egyedi és fantasztikus.
Ellátogatunk Antigua bájos és színes városába,
valamint az ország fővárosába, Guatemalavárosba,
ami Közép-Amerika legnagyobb fővárosa.
Guatemalavárossal kezdjük.
Nem tudok túl sokat Guatemaláról.
Amit tudok, azt a bébiszitterünktől,
Claudiától hallottam, aki több mint 25 éve jó barátom,
és segített felnevelni Bent és Lilyt.
Mesélt ezt-azt, és ételeket is kóstoltam,
ha Claudia főzött.
De nem hittem, hogy egyszer majd ő fog kalauzolni Guatemalában.
Ma Claudia elvisz egy gyerekkori kedvenc helyére.
A guatemalavárosi központi piacra.
Hűha! A mindennapi élet, igaz?
Az egyik legnagyobb piac egész Közép-Amerikában.
Claudia, mutass pár dolgot!
Itt vannak az élelmiszerek.
- Cukorka, bab, rizs. - Igen.
Várj, ilyet szoktál hozni Lilynek.
Különféle cukorkák.
- Tamarind? - Tamarind.
- Valamit csak ismerek. - Igen?
- Nézd, hegyekben állnak... - Nézd a gyönyörű zöldségeket!
- Nem láttam ilyen nagy halomban. - Minden.
- Mi a neve? - Atole blanco.
Kukoricából és babból készül, összekevered.
Minden vasárnap reggel ilyet ittunk.
Az egyik kedvenc.
Jó?
Nagyon jó.
Megállunk a több mint 70 éves Doña Mela étteremnél.
Claudia a nagyijával és anyukájával járt ide.
- Phil. - Mucho gusto.
Ő Carmen, övé az étterem, korábban az édesanyjáé volt,
akiről a helyet elnevezték.
A lánya.
Gyönyörű, látom.
- Van kedvenced? - Igen.
- Melyik? - A chile relleno az egyik kedvencem.
Jól néz ki. Ez a chile relleno?
Ez a chile relleno. Imádni fogod...
- Tortillában? - Igen.
Lehet, hogy maszatolok.
Igen. Mert sok benne a szósz.
Oké, lássuk! Claudia.
Jöhet a boldog tánc.
Táncolok!
Nyomják a boldog táncot.
Nagyon finom.
Más, mint kiskorodban?
Pont olyan.
- Hát nem nagyszerű? - Gyönyörű.
Ez lehet az egyik legjobb hely Guatemalában.
A stand elég kicsi. Hol van a konyha?
Otthon.
Mindennap hajnali 2-kor vagy 3-kor kelnek,
elkészítik az összes finomságot,
majd kihozzák a piacra.
- Ez... - Banán mole szószban.
Mole szószban.
Hűha! Finom.
- Nézd a tojást! - Imádni fogod.
Még jó. Micsoda szín!
Fogd meg, és edd így!
- Ne! - De.
- Igen? - Összemaszatolod magad. De így kell enni.
Nyisd nagyra a szádat!
Lehetetlen.
A legjobb.
Most te a másik oldalról.
Csináld, Claudia!
Igen, büszke vagyok rád. Igen, Claudia!
- Így kell. - Így kell.
Úgy egy órára Guatemalavárostól
található az ország régi fővárosa, Antigua.
A történelme viharos.
Ötször pusztította el földrengés, ötször építették újjá.
Utoljára az 1700-as években,
ahogy az gyönyörű épületeiből látható.
Sok a programlehetőség és a látnivaló.
És az ennivaló.
Ma egy olyan helyen ebédelek, ahol mindig más az étlap.
A különleges ajánlatok néha csak egy napig kaphatók, és soha többé.
- Szia, Phil vagyok. - Örvendek.
Mindez Mario Godínez séfnek köszönhető.
Izgatott vagyok, mert olvastam a mondást. Barriga llena, corazón...
Contento. Igen.
- „Teli has, boldog szív.” - Boldog leszel.
Mennyire lesz tele a hasam?
Oké, csináljuk!
A Barriga Llena úgy néz ki, mint egy bár,
és az is, ami azt jelenti, hogy a szemed láttára készítik
a helyi kedvenceket.
Mázlimra pont akkor jöttem, amikor chucos készült,
ami egy hot dogból készült street food.
Füstölt kolbász
és a saját savanyú káposztánk.
Fehér, fekete és sárga kukorica.
- Mario. Ember! - Alig várom.
Ez aztán jó!
Először olyan hot dogra emlékeztet, amiben minden van.
Igen.
De aztán jön a finom füstölt kolbász.
- Igen. - Mindegyikből harapok egyet.
- Jó, ugye? - Mario!
Gyerünk!
Imádom a savanyú káposztát, a kolbászt.
A legjobb kolbász, amit életemben ettem. Gyerünk!
- Gombóc? - Gombóc.
Sertéshús
és kínai chimichurri. Szereted a csípőset, ugye?
Mindent szeretek.
Vegyél ebből!
Guatemalai szárított csiliből készült matcha csili.
Szeretjük a street foodot, ilyen jellegű ételeket készítünk.
Nagyon jó.
Hű, ez egy boldog hely.
Nem tudom, mitől lehetne még boldogabb.
Egy napig íróban pácolt sült csirke.
A kedvencem.
Helyi kaja helyi ízekkel, de egy kicsit megbolondítva.
Nincsenek szabályok.
Vagy csak azért, hogy megszegjük őket.
Csak azért, hogy megszegjük őket.
- Mártogassam? - Aha.
Fekete fokhagymás majonéz.
Meg akar ölelni?
- Igen. - Király.
Finom?
Életem egyik legjobb sült csirkéje!
Ropogós, gyönyörű, szaftos.
Ölelgetnélek még, de szólít a csirke.
Ez a Casa Santo Domingo,
ami több mint 300 éve egy nagy kolostor volt,
de az utolsó nagy földrengésben megsemmisült.
Szép.
Mit látsz, Philip?
Csontokat.
Nem láttam még ilyen helyet. Félig szálloda, félig régészeti lelőhely.
Szép.
Varázslatos és barátságos hely.
Vajon hozzáérhetek?
Remélem, jobban vagy.
A forgatási helyszíneken szükségünk van mindenesekre, akik segítenek.
Ők az összekötők köztünk és az adott város között.
Az itteni csapat elképesztő. Greg, a csapat vezetője. Harold. Rebecca.
Rátok.
Olyan kedvesek és barátságosak.
Imádok veletek dolgozni. Ti vagytok a legjobbak.
- Köszi. - A legjobbak.
El akartam vinni őket valami klassz helyre a városukban.
Ez a Hugo's Ceviche.
Ő itt Hugo.
Az apja, Hugo Sr., egy furgon hátuljából kezdett kaját árulni.
Ez az a furgon.
Most az ifjabbik Hugó két éttermének udvarán áll.
A két étterem étlapján csak ceviche szerepel.
És a sör is jó.
- Jó nagy szendvics. Mi van benne? - Chuco.
Olyasmi, mint a hot dog.
Már kóstoltam a chuco elegáns verzióját,
de most jöjjön az igazi!
- Klasszikus guatemalai street food. - Igen.
Annyira szeretem! Az esküvőmön is ezt ettem.
- A kedvencem. - Imádom.
- Olyan finom. - Igen. Oké.
Hugo!
Mostantól a neved Chuco.
Értem, miért etted az esküvődön.
Igen!
Mi a...?
- Hűha! Sült hal. - Igen.
Csodásan néz ki.
- És pizza. - A világ legjobb furgonja.
Igen.
Leparkolnál a házam előtt?
Mi van a pizzán?
- Chapina. - Pizza chapina.
Nálunk közkedvelt feltétekkel. Bab, marinara...
Chorizo és sajt.
Guatemalai pizza. Jól van, imádni fogom.
A miénk. Rebecca nem eszik halat.
- Igen. - Mi?
Mint a gyerekek.
Ezért volt az esküvőmön pizza és chucos. Igen.
Kiváló.
Dolgoztatok már együtt?
- Sokszor. - Sokszor, uram.
- Rebecca a főnök, ugye? - Pozitív értelemben.
Láttam, hogy vezetsz.
- Kemény vagy. Kemény. Légy vele óvatos! - Igen.
Ne feledkezzünk el a ház specialitásáról!
Hűha!
Guatemalában szombat a ceviche napja.
- Spéci szombat. - Tessék.
- Az egész az enyém? - Igen.
- Hűha!
Üdv Guatemalában!
- Keksszel edd! - Mázlista vagyok.
Nagyon jó.
Imádod?
A lime, a Worcestershire, a tenger gyümölcsei.
Az is szereti, aki nem szereti a tenger gyümölcseit. Tele van ízekkel.
Megkóstolom.
Jó. Kóstold meg!
Szerintem fantasztikus.
Lássuk, mit mond Rebecca!
Ne köpd ki!
Megváltozott a véleményem a tenger gyümölcseiről.
Juhé! Győzelem!
Egy újabb győzelem, ugye?
Sokkal jobb, mint gondoltam.
Sokkal jobb.
A sült halat is megkóstolod?
- Istenem! - Mi van?
- Halevő lettél! - Nagyon finom. Igen.
- Megtérítetted. - Csodálkozik majd a család.
Ha meglátják, büszkék lesznek rád.
Dühösek lesznek, mert egy pillanat alatt rávettél.
Ők egész életükben próbálkoztak.
Mondd nekik, hogy dokihoz mentél, és meggyógyultál!
Itt a reggeli ideje.
Elmegyünk az El Comalote étterembe.
A comalote egy nagy, lapos serpenyő,
amin ezek a pompás tortillák készülnek.
Velem tart egy kiváló guatemalai gasztroújságíró,
Lucia Barrios.
- Van egy gasztromagazinom. - Mi a címe?
Nixtamal.
Dokumentáltam az új éttermeket,
amik megváltoztatták a guatemalai gasztroéletet.
Ami történt, mindannyiunkkal történt, az egész generációnkkal.
Igen.
Tíz éve sehol nem lehetett őshonos kukoricafajtákat kapni.
Amit a szupermarketekben kapni,
mind ugyanúgy néznek ki, csupa importáru.
Amit a falon látsz, mögötted, az őshonos fajták, mind más és más.
Az őshonos fajtákat alig használják, a helyiek többsége nem is látott ilyet.
Gabriela Perdomo étteremtulajdonos-séf szerint
őshonos fajták nélkül nincs guatemalai konyha.
Teljesen más az íze, az illata, az állaga.
A többi tortilla, az az illat...
- Eltűnt. - Eltűnt.
Eltűnt az illata, az íze, a karaktere.
Eltűntek a tápanyagok.
Szóval ma egészséges reggelit eszem.
- Igen. - Pontosan.
Mivel kezdjem?
Szerintem kezdd a klasszikus tostadával!
Ez az egyik legtradicionálisabb snack.
Annyi íz van a kukoricában, ahogy mondta.
Annyi íz van a kukoricában.
Kukorica és belül is kukorica.
Vagy belül krumpli?
Philip, ez olyan, mint a knish.
Van egy kis füstös...
Richard szerint olyan, mint a knish. Ismered?
Nem. Mi az a knish?
Egy New York-i zsidó kaja.
Oké.
Richard, ezt sértés knishnek nevezni.
Nagyon jó.
Kicsit olyan, mint az empanada.
Doblada.
Hűha!
És a füstölt chorizo.
Tetszik, amit az elején mondtál, hogy végigélted a gasztronómiai változást.
Gyerekkoromban,
ha étterembe mentünk,
az mindig steakhouse, olasz étterem vagy McDonald's volt.
Az önkép változása a lényeg.
Általában a tortillát kézzel készítő nőket nagyon rosszul fizetik.
Ez az első hely, ahol megváltoztattuk ezt a szemléletmódot.
Igen.
Senki nem vette észre, mekkora érték ez.
Akkor meg kell őrizni.
Hűha!
Jól csináltam?
Megetted az összes kukoricát.
A legjobb.
Az őshonos kukoricától nagyon tele leszel.
Lassítsak, azt mondod?
Baj, ha az étteremtulaj azt kéri, lassíts?
Sokkal jobb, mint egy Egg McMuffin.
A közelben van egy vulkán, a Volcán de Fuego.
Nagyon aktív vulkán.
Félóránként tüzet hány.
De mióta itt vagyunk, csak kis kitörések voltak.
Tudjátok mintha...
Így nézett ki.
De éjjel látni a lávát.
Egy gyönyörű, modern guatemalai étterembe megyünk,
itt, Antiguában.
A neve Nanik.
Elhozom Monicát,
Lilyt és a vőlegényét, Masont, Jeremy unokatesónkat
és szeretett Claudiánkat.
Claudiára.
Claudia nemcsak vacsoránk különleges vendége,
ő a családunk különleges vendége.
- Szeretlek. - Én is, Claudia.
- Köszönöm, hogy elhoztatok ide, haza. - Köszönjük, hogy eljöttél.
- Üdv. Ezt nézzétek! - Üdv.
Fernando Solis séf és üzlettársa, Nalu Díaz,
hozzák az első fogást.
Az ételeink a helyi termékekről szólnak.
Amit itt láttok, az az esquites.
Az alapja a kukorica.
Igen.
Egy kis chancol sajt.
Helyi sajt, de mi füstöljük.
Egy kis cékla és koriander.
Gyerünk!
Hűha!
- Sírsz? - Igen.
- Mindjárt én is. - Claudia!
Igen.
- Egy falattól. - Hűha!
Hűha, rögtön!
- Ez varázslat, ugye? - Igen.
A gyerekkoromat idézi.
Anyukád is csinált ilyet?
Kiráz a hideg. Hihetetlen.
Tudod, mit? Igyál egy kortyot!
Igen, egészségedre.
Ez egy karácsonyi ital.
Most koktél formájában készítik.
És az alkoholtól jobb?
Igen, sokkal jobb!
A szárazföldről áttérünk a tengerre.
Tengerisügér-tatár korianderrel és répával.
Hűha!
- Hány éve? - Lily hatéves volt.
Akkor kezdtél el igazán nálunk dolgozni?
- Igen. - Odavoltam Claudiáért.
Táncolt velem a konyhában,
és mi reinának, királynőmnek hívtam.
És te ki vagy?
Princesa.
Ahogy mondjátok.
Claudia a Phil Rosenthal rajongói klub elnöke is.
Ha panaszkodom Philipre, mindig azt mondja, „Olyan kedves.”
Miért panaszkodsz rám?
- „Olyan jóképű.” - Igen!
- Istennek hála érted, Claudia. - És nagyon jól szórakozunk, és...
Kivéve ma este, amikor szétsírja magát.
Következő fogás.
Ó! Tetszik a tálalás.
Ez a tál a kedvencem.
A mashan egy levél, ezzel készül a tamale.
A tetejére rétegezve marhanyelv, rocato paprika és hagyma kerül.
Claud, hogy kell enni?
Bele kell tenni a rizst.
Hűha!
Istenem, milyen íze van a rizsnek!
- Hű, ez remek! - Hűha!
Mason, akarsz otthon hasonlókat készíteni?
Igen, nagyon inspiráló.
- Inspiráló. - Szuper. Fenomenális.
- Mit gondolsz, Jeremy? - Kitűnő.
Csak ámulok, hogy Claudiát már az első falat
visszarepítette a gyerekkorába,
és nekünk is betekintést nyújt a guatemalai konyhába.
Igen, nagyon erős.
Senkit se láttam még kajától sírni.
Én sírni tudnék Monica főztjétől.
Claudia?
- Mit szólsz? - Vicces vagyok, ugye?
Ne!
Ez a Finca El Tempixque,
egy kávéültetvény, ahol egy újabb szépséges növényt,
cukornádat, kóstolunk különböző formákban.
Konkrétabban erjesztett és desztillált formában. Rum.
A legnépszerűbb a Guatemalában készült Zacapa.
Rumkóstoló nap.
Természetesen véletlenül kedves nejem is velünk tart,
mert imádja a cukornádat!
- Isten hozott! - Ő Monica.
- Isten hozott Guatemalában! - Hűha!
Hoztam pár friss cukornádat.
Mázli, hogy Vanessa és Lorena, a rumkészítő mester, a kalauzunk.
Imádom ezt a hölgyet. Érthető, miért.
Mióta vagy rumkészítő mester?
Hűha! Negyven éve.
- Ne már! - Negyvennek nézel ki.
Januárban 70 leszek.
Megkóstoljátok a cukornádlevet?
- Minden érdekel. - Oké.
Ez a rumkészítés első lépése. Kivonjuk a levet.
- Oké, mozgás! - Hűha!
Tánc!
Gyerünk!
- Hűha, ezt nézzétek! - Hajrá, Phil!
- Az egész nádat végig? - Igen.
Folyik belőle valami?
Igen, ügyes vagy.
Friss cukornádlé.
Köszönöm, Lorena.
Phil? Milyen?
Hűha! Nagyon érdekes.
- Nagyon finom. - Hát nem finom?
Elmagyarázzuk az érlelés folyamatát.
- Oké. - Oké? Gyertek!
Lorena a solera módszert alkalmazza.
Vegyíti a különböző hordókban lévő, különböző érettségű rumokat.
Az első hordó amerikai tölgy. Eredetileg amerikai whiskey-s hordó.
- Whiskey-t tartottak benne. - Igen.
És az íz kis mértékben a rumban is megjelenik.
- Igen. - Értem.
Az érlelési folyamat során használt hordóba töltjük,
mert így ízesebb, aromásabb lesz.
Ez egy összetett folyamat.
Örülök, hogy itt van, aki készítette.
Megkóstoljuk a kész terméket.
Pontosan!
Menjünk!
Rum és snack a tetőn lenyűgöző kilátással.
Ez a Zacapa XO.
- Szép. - Igen.
A Zacapa XO 10 és 25 év közötti rumok keveréke.
- Igen. - Jöhet a kóstolás?
- Jöhet. - Oké.
Mozgassátok lassan!
És énekeljétek ezt!
Oké?
Oké, tökéletes.
Latin szenvedély kell hozzá.
- Rendben. - Oké, egy kis korty.
- Egy kicsi? - Igen.
Hűha!
- Ez az! - Egy csepp.
- Látod, Lorena? Érzi. - Hűha!
És ne feledjétek!
Egészségedre.
- Köszönöm. Salud. - Salud.
- A vulkán boldog. - Újra.
Egészségedre, vulkán.
- Carolina. - Szia, Phil.
Helló.
Carolina Escobar Sarti vezeti az Alianzát.
Az Alianza egy bántalmazott fiatal nőket segítő otthon.
A nők itt mindenfélét tanulhatnak.
Ez egy biztonságos hely számukra egy durva világban.
Ez egy menedék sok lány számára.
Védelmet nyújtunk nekik.
Dolgozunk a megelőzésen, az igazságszolgáltatási dolgokon.
Nagy létesítmény. Hálótermek, pékség, konyha.
- Műhelyek az emeleten. - Orvosi ellátás.
- Igen. - Minden.
Felmehetnénk a pékségbe.
- Remek. Oké. - Szóval...
A lányok, akiket a kamera megmutat,
nincsenek veszélyben, ezért tudjuk megmutatni őket.
- Hola! - Szia!
Phil vagyok.
- Jennifer. - Jennifer.
- Angelica. - Angelica.
- Daniela. - Daniela.
- Julita. - Julita.
- Rutilia. - Nem hallottam még ezt a nevet.
Nagyon szép.
- Helló. - Carla.
Carla.
Phil.
- Empanada készül. - Igen?
Manjarral. A manjar nagyon édes.
Hány éves?
„Tizenhét éves vagyok.” Igen.
Három és fél éve van nálunk.
- És ez a... - Manjar.
- Igen.
Nagyon jó.
Mind szerettek főzni?
- Sí. - Igen.
Én meg enni.
Kipróbálod?
Nem, inkább nézem. Igen. Nem akarom elrontani.
Nagyon jó! Vigyük a sütőbe!
Viszem. Azt meg tudom csinálni.
Rövid ideig sütik,
majd jöhet az ebéd.
Nézzétek a belsejét!
Köszönöm.
A program hatékonysága felbecsülhetetlen.
Nagyon jó.
De beszéljenek erről maguk az ifjú hölgyek!
Óriási segítséget kapunk az Alianzától.
Különösen fontos az érzelmi támogatás.
Nem tudom, hogy...
Nagyon hálás vagyok nekik mindenért.
Nem hittem, hogy valaha eljutok idáig.
Nem hittem, hogy valaha képes leszek ilyen sok ember előtt beszélni.
Még több ember előtt kéne beszélned.
Mert nagyon jó vagy. Igen.
Ez az otthonunk.
Egy család vagyunk, mind együtt vagyunk.
Mindenki megérdemel egy otthont.
Ahol biztonság, szeretet és öröm veszi körül.
A világ néha könyörtelen.
Sok rossz dolog van. Ne tegyünk úgy, mintha nem lenne!
Van, amire nincs ráhatásunk.
De a saját tetteinkre igen.
Néha a civilek feladata helyrehozni a dolgokat.
Carolina pont ezt tette. Büszke vagyok rá, hogy jártam náluk.
Büszke vagyok rá, hogy megismerhettem a lányokat és az Alianza vezetőit.
Most már az életem részei.
Remélem, csatlakoztok hozzám,
és segítetek nekik, mert nagyon megérdemlik.
Visszamegyünk Guatemalavárosba Pablo Díaz séffel találkozni.
Szakterülete a modern guatemalai konyha,
amiben kiemelkedőnek tartják.
Éttermét a legjobbak között tartják számon Latin-Amerikában.
A neve Mercado 24.
Ma csatlakozik hozzám a bájos Lily Rosenthal,
talán hallottatok róla, valamint kedves vőlegénye.
Pablo séf, bemutatom Mason séfet.
Szokott lenni egy jelenet Lilyvel a sorozatban.
Most először hozott magával vőlegényt.
Hát, remélem is.
Pablo séf, a tengeri kajákról vagy híres.
Igen.
Csak aznap fogott alapanyaggal dolgozunk, így ma vörös csattogóhal lesz.
- Gyönyörű hal. - Hűha!
- Gyönyörű.
Elkészítem a híres tostadát.
Nem spórolsz a csattogóhallal.
Aceite cortado. Koriandermagos, fokhagymás,
szójaszószos olívaolaj.
Szép.
Igen, nagyon szép. És...
- Lily! - Köszönöm.
Szívesen.
- Köszönöm. - Szívesen.
Hűha!
- Milyen? - Istenem!
- Imádom. - Kiváló.
- Igen. - A majonéz tökéletes.
Köszönöm szépen, séf.
El kell mondanotok, hogy ismerkedtetek meg.
- Jó sztori. - Étellel kapcsolatos.
- Ugye? - Az egyik kedvenc sztorim.
Egy vacsorarendezvényen történt.
Osztrigával kínáltam,
de nemet mondott.
Figyelj! Párszor már adódtak nehézségeim az osztrigával.
Ó, igen.
Igen, bácsikám.
VALAKI ETESSE MEG PHILT! NASHVILLE (2022)
Mint egy gyilkossági helyszín.
Istenem!
- Betesszük. - Vágjátok ki!
- Betesszük. - Bácsikám?
Tönkretett.
Akkor valami mással kínált.
Az osztrigára nemet mondott. Kaviárral kínáltam.
Biztosan tudod, hogy az egyik kedvence.
Igen, már kétéves korában is szerette.
És hogy kérte meg a kezem? Kaviáros dobozban volt a gyűrű.
Nem semmi!
Olyan aranyos.
A gyűrű még mindig büdi.
Erről jut eszembe... Egy nap Mason átjött hozzánk.
Beszélni akart velünk.
Bejött, és gyönyörű kis beszédet vágott ki rólad.
És a családról.
És az áldásunkat kérte.
Mondtam, hogy nem muszáj ezt tennie, de nagyon kedves tőle.
Mondtál nekem aznap valami nagyon fontosat.
Hogy reméled, egy nap megtapasztalom, amit te.
És nagyon várom azt a napot.
Elsírom magam.
Hülye Mason.
Igen!
Hűha! Egy egész vörös csattogóhal.
- Hűha! - Szuper szép.
Ez a szuperhősneved. Szuper Szép.
Szuper szép.
A „szép” nem elég.
- Szuper szépnek kell lennie. - Igen.
Gyerünk!
- Halas taco. - Guatemalában nem taco a neve.
- Hanem? - Halas tortilla.
Vagy babos tortilla.
- Nem taco. - De olyan, mint a taco.
Igen, taco. Ugyanaz.
Igen.
Pablo séf, bírlak.
Köszönöm.
Hűha!
Szép.
Szuper szép.
Még egy tányér. Vajon kié?
Odaadnád a nejemnek? Egy férfival van a bárban.
Egy férfival?
Azt se tudom, ki az a fickó.
Rajongok érte.
Üzenem neki, hogy a férje még itt van.
Szia, Phil!
- Hát, itt van. - Igen. Itt vagyok.
Jimmy O. Yang.
Haver, hogy vagy?
Jól vagyok. Épp Bostonban.
Ahol éppen négy fellépésed van, igaz?
Igen. Nagyon jó. Jó buli.
Tudod, honnan hívlak, ugye?
- Honnan? - Guatemala.
- Tényleg? - Igen.
Hoztak nekem pár dolgot Guatemalaváros legjobb pékségéből.
Mi az? Áfonyás croissant?
Szerintem te danishnek hívnád.
Odavagyok érte.
Imádok mindent, ami réteges, és máz van rajta.
Ilyesmikre gondolsz?
Istenem!
Küldd át! Küldd el Bostonba!
Felléptél a Carnegie-ben!
- Igen. - El se mesélted.
Két fellépésünk volt. Két telt ház a Carnegie Hallban.
Nagyon ott vagy.
Az egyetlen épület, amit anyáék ismernek és értékelnek.
- Igen. - A Sydney-i Operaházon kívül.
Sok kínai volt.
Sok hongkongi kantoni.
Elmondhatom, mi volt az első sorom a Carnegie-ben?
Halljuk!
Azt mondtam kantoniul, „ Diu nei lou mou”. Azt jelenti, hogy „azt a k...”.
A tömeg megőrült.
Ezentúl az összes epizódot így kezdem.
Rendben. Engedélyt adok rá.
Illik az imágómhoz.
Te is szeretsz utazni és enni.
Imádok. Csak oda megyek, ahol jó a kaja. Az ügynököm is tudja.
Tudod, mi az egyik kedvencem? Vancouver.
Igen. A kínai kaja remek Vancouverben.
Istenem! Csodás. Második családot alapítok Vancouverben.
Még első sincs, de másodikat alapítok Vancouverben.
Jól van, Jimmy,
mos pedig mondj egy viccet apámnak!
Oké. És nagyon illeni fog hozzánk.
Egy ázsiai és egy zsidó étterembe mennek.
Az ázsiai miso levest rendel.
A zsidó azt mondja, „Ó, ez remek.
Ezt etted gyerekkorodban?”
Mire az ázsiai, „Nem, kínai vagyok. A miso leves japán.”
Mire a zsidó, „Kínai, japán, vietnámi.
Egyformák vagytok.”
A kínai erre nem szól semmit.
A zsidó wedge salátát rendel.
A kínai azt kérdezi, „Ezt etted gyerekkorodban?”
Mire a zsidó, „Nem, ez csak Iceberg saláta.”
Mire a kínai, „Igen, Iceberg, Goldberg, Eisenberg.
Egyformák vagytok.”
Kiváló.
- Tetszett? Hihetetlen! - Tetszett.
Apám imádta volna ezt a viccet.
Szuper.
- Jimmy O. Yang, emberek. - Köszönöm.
Köszönöm. Kösz mindenkinek.
Szeretnék újra látni mindenkit. Különleges helyre megyünk, a Diacába.
A Diaca azt jelenti, „itteni”.
Minden alapanyagot guatemalai farmokról szereznek be.
- Pablo! - Szia, Pablo.
Hola.
Szupersztárok!
Mint sok más városban, itt is minden séf ismeri egymást.
És mind barátok. Nagyon jó ezt látni.
Köszönöm mindenkinek.
- Salud. - Salud.
Salud.
- Salud. - Egészség!
Ő Debora Fadul séf.
A mezo-amerikai főzési technikák bajnoka,
és igazán kreatív ételeket készít,
például ezt, amiben chilacayote van, ami egyfajta sütőtök.
Ráteszik valamire, amiről nem tudom, mi.
Egy pillanat.
Ízre fehér húsú hal.
Nem.
Füstölt szőlő.
- Füstölt szőlő? - Aha.
A szőlő füstölésével ilyen ízprofilt érsz el.
- Lenyűgöző. - Így spórolhatunk a hallal.
Ezt nézzétek! Maizotto.
Nem rizottó. Maizotto.
Az „M” a „maíz” szóból jön.
Huszonnyolc órán át főzött tyúkból készült.
Van benne garnélás chorizo,
parmezán és chipilín.
Szedj, Phil, mintha otthon lennél!
- Mint otthon? - Igen.
- Keverd össze! - Igen?
Hűha!
Köszönöm.
Ezzel a hosszú kanállal jól megy.
- És hosszú karral. - Igen.
Nekem az összes fogás teljesen új volt.
Te jó ég!
Ízek, textúrák, az összetevők kreatív használata.
Izgalmas időszak ez Guatemalában.
Mint a vulkán, ez az ősi kultúra a megújulást hozó mozgás állapotában van.
Mindenhol érezni a kreatív energiát.
Oda se nézel. A kezedben van a tudás.
Ez az utazás régóta váratott magára.
És ennyi időbe telt, mire ideértem.
Kicsit szégyellem magam, mert megismerésre méltó ország.
Büszke vagyok az új generációra.
Boldog vagyok, hogy ilyen kemény munkát végeztek.
Igen.
Örülök, hogy újra Guatemalában lehetek.
Ámen.
Isten hozott, Claudia.
Általában itt van vége az epizódnak, de most szeretnék még valamit megmutatni.
A karácsonyi szezon elején vagyunk,
ami egybeesik az ördögégető fesztivállal.
Országszerte máglyákon égetik el
ezeket a félelmetes bábukat,
hogy elűzzék a gonoszt, és köszöntsék az új évet.
Rossz energia ki, jó energia be.
Egyelőre búcsúzunk, Guatemala.
De visszajövünk még.
A feliratot fordította: Klein Szilvia