EN ORIGINAL-DOKUMENTARSERIE FRA NETFLIX
Jeg kjente bare Singapore fra det jeg hadde lest.
Veldig strengt, masse regler.
Ingen forsøpling er bra. Ikke noe spytting gir mening. Bra.
Men ikke lov å gå naken rundt i huset ditt?
Ikke lov å plage folk med musikkinstrumentene dine?
Tyggegummi er ikke tillatt i landet.
Ikke tiss i heisen. Det er en regel.
Jeg hadde ikke planer om det, men jeg skal sørge for at jeg ikke har en ulykke.
En glad og sulten mann
Reiser over hav og land
Han søker mer forstand
Om pasta, svin, kylling og lam
Han vil kjøre til deg
Han vil fly til deg
Han vil synge for deg
Og danse for deg
Han vil le med deg
Og gråte med deg
Det er én ting han ber deg om
Noen må være så snill
Kan noen gi mat til Phil?
Noen må gi ham mat
Er du som meg, vet du kanskje ikke helt hva Singapore er.
En by? En øy? Et land?
Det viser seg at det er alle tre. Og se her.
Fantastisk arkitektur, nyskapende ingeniørkunst,
og så noen vakre, sjarmerende små landsbyer.
De moderne skyskraperne som ser ut til å springe opp fra jungelen.
Hele byen ser ut til å ha blitt bygget i og rundt vakker natur,
og den naturen er inkorporert i alle elementene
i arkitekturen og selve byen.
Man skjønner at stedet er spesielt når man går av flyet,
og en kjedelig flyplassterminal blir til dette.
Den heter "The Jewel" og har et gigantisk fem etasjers atrium
med verdens høyeste innendørs foss som renner rett gjennom midten.
Et flott eksempel på å ta en funksjonell bygning
og gjøre den til noe spektakulært.
Dette er en flyplass!
Vi vet alle at flyplasser er steder vi må lide oss gjennom.
Men en syv timers forsinkelse her ville vært helt ok.
Jeg vet ikke om tv kan formidle omfanget av denne greia.
Den er sinnssykt stor.
På størrelse med Times Square.
Men mens dette stedet er som tatt fra The Jetsons,
er det mye historie i Singapore.
Singapore, Løvebyen, har vært en viktig havn nederst på den malaysiske halvøya
i Sørøst-Asia siden det første årtusenet.
Britene koloniserte det på 1800-tallet. I dag er det en autonom republikk.
Velkommen til Singapore!
Akkurat som USA, er det et land bestående
av innvandrere fra hele regionen og verden.
Og er det ett sted hvor hele Singapore samles,
er det i en av byens mange mathaller, som kalles "hawker markets" her.
Dette er greia her. Dette er en livsstil.
Den nasjonale stoltheten ligger i disse matbodene.
Dette er breserte nudler.
Det står "Frityrstekte hai-nuggets".
Jepp, det er det de selger her.
Bjorn Shen er en anerkjent kjøkkensjef og er dommer på MasterChef: Singapore.
Han tar meg med for å prøve noen av hans favoritter på mathallen Tiong Bahru.
Det er diverse stykker bresert and. Det er andetarm, andeføtter.
Jeg liker den ytre delen, med skinnet.
-Du har smakt duck rice? -Aldri.
Kan vi få en duck rice?
Klart. Hiv innpå.
Ja.
Dette er ris i soyasaus, ikke sant?
Kokt i andekraft og soyasaus. Iblant med biter av jams i. Tilberedes med jams.
Dette er nok ukjent for mange.
Alle her spiser det, men det er ikke chicken rice eller chilikrabbe
eller laksa, en av de mest kjente rettene.
Jeg elsker det. Vet du hva jeg sier nå?
-Neste! -Neste! Kom igjen.
Kan vi få to kopper sukkerrør?
Se hvordan han gjør det. Han sender sukkerrørene gjennom en pastamaskin.
Saften klemmes ut. Han siler av og har det over is.
Se her Utrolig mye saft der.
De er veldig porøse. Du vil se at hvis du legger dem rett på gulvet,
suger de opp alt fra gulvet, som vaskemiddel og…
Du vet, ekle ting du ikke vil at de skal suge opp.
Så de har dem alltid i bøtter eller oppå noe.
Det er jeg glad for. Se her.
-Tusen takk. -Takk.
Smak. Veldig kraftig.
Dette er nydelig. Nydelig!
-Ok, takk. -Takk. Aldri smakt det før.
Den neste boden vi skal til, er helt oppe i bakgaten her.
Ja.
Og der får vi den berømte vannkaken.
Det er dampede riskaker. Men ikke seige. Den er myk og smelter på tungen.
Og på toppen er det syltede reddiker.
Vi får to sånne lange spidd. Måten vi gjør det på, er at vi kutter.
Få litt reddik på toppen.
Litt chili, kanskje. Så stikker vi og spiser.
To pinner trengs det.
-Hvordan klarer jeg meg? -Ikke verst. Bare du får det i munnen.
-Herlig. -Den bare forsvinner, hva?
Jeg vet ikke hvem som fant på å spise dette med pinner.
Det er ingen enkel måte.
"Hvordan kan vi gjøre det litt mer vrient for folk? Gi dem to tannpirkere."
Men jeg liker det. Jeg ville aldri skjønt at jeg burde bestille dette. Takk, Bjorn.
Jeg er en vannkakefyr nå. Hvem skulle trodd det?
Høres det godt ut? Nei. Er det godt? Ja.
-De kunne byttet navn. -Hva ville du kalt det?
Lekre, nydelige ting.
Vi går videre!
Vi forlater markedet. Vi går rett over veien.
Dette er Tiong Bahru. Tiong Bahru er et veldig gammelt nabolag.
-Men det er det som gjør det kult -Så du sier at gammelt er kult.
Det er det jeg sier til folk!
Opprinnelig var det ubebygde åser og sump.
Tiong Bahru ble ryddet for Singapores første offentlige boligkompleks i 1927.
Den fikk rykte for å være den lurvete delen av byen, men det snudde seg.
Nå strømmer folk til kaféene, butikkene og markedene i denne førkrigsarkitekturen.
Takk!
Takk.
Velkommen. Nam, nam.
-Nam, nam. -Ja.
Jeg liker nam, nam. Se på dette.
Så… Denne maten er det perfekte bildet på Singapore.
Det er et land skapt av migranter. Og hver av dem har sitt eget kjøkken.
-Ja. -Sammen har vi laget et annet kjøkken.
-Ja. -Singapore-kjøkkenet.
Og dette er et eksempel på det, for vi har soyasaus, som er kinesisk.
Ja.
Vi har curry, som er både malayisk og indisk.
Vi har svinekoteletter. Dette er en tomat- basert saus. Den har britisk innflytelse.
Så ta litt av alt på tallerkenen
og bland det sammen. Det blir en kollisjon av smaker.
Jeg legger verden på tallerkenen min.
-Se på meg. -Denne her.
Det er en tofu-puff. Dette er matverdenens svamp.
Tofu. Jeg trodde det var okse.
Den suger opp den smaken du tilbereder den i.
Kjempegodt.
Det samme som anden ble bresert inn. Master stock.
Bare bland alt sammen. Dette er hverdagsmat.
Dette er kosemat for folket.
Jeg takker deg. Jeg ville ikke visst hva jeg skulle bestilt.
Når man går til en sånn bod, er det ingen meny.
Det er skummelt for folk som ikke har peiling, men se på meg nå.
Vi bestilte mer enn de fleste topersoners bord ville bestilt.
Ja, men vi må vise folk. Vi driver med folkeopplysning her.
Dette er et must. Du må ta det som kalles bombåt. Perfekt for meg.
Man drar ut om natten på Singapore River,
og man ser denne fremtidsbyen gli forbi.
Se hvor vakker den broen er, og se belysningen.
Sjarmerende.
Det virket som vi hadde hele elven og hele byen for oss selv.
Det er så fredelig og romantisk.
Jeg skulle ønske kona var her.
Kanskje det er whiskyen.
I gamle dager var disse elveveiene fylt med bombåter som fraktet
varer fra større skip utenfor kysten.
I dag blir de mest brukt som vanntaxier eller for sightseeing.
Singapore!
Jeg har tatt tre slurker whisky, og jeg er full.
Cavenagh Bridge, hundre år gammel, bygget av britene.
-Den eldste broen i Sing… -En av de eldste.
-Eller den eldste. -Jeg sier den eldste.
For fakta betyr ikke noe lenger.
Jeg bygget denne broen selv.
Denne broen er Herschel Schwartz Memorial Bridge.
Han spiste noe sterkt på den broen og døde.
Dere visste kanskje ikke at det var her blooming onion ble oppfunnet.
Denne scenen har vært veldig anstrengende.
Peranakan-kjøkkenet er det tradisjonelle kjøkkenet i Singapore.
Peranakan betyr "født her".
Det er veldig godt og veldig komplekst.
Heldigvis er jeg her med den gode matforfatteren og kokken Annette Tan.
-Skål! -Velkommen til Singapore.
Og vi er på den vakre restauranten Candlenut,
som er den første peranakan-restauranten som har en Michelin-stjerne.
Så du spesialiserer deg på å skrive om peranakan-mat. Stemmer det?
Jeg er peranakaner selv. Så man kan vel si det.
-Ble du født i Singapore? -Ja, født og oppvokst.
Jøss.
Peranakan er kulturen. Det er ikke en rase.
Derfor peranakan-kulturen en blanding
av kinesisk, malayisk og indonesisk.
Og det er spesielt tydelig i maten.
Venter vi flere?
Det fins ikke noe én-retters måltid.
Lager man et måltid til en familie, lager man minst tre retter og ris.
Det tradisjonelle navnet på en peranakan- fest er tok panjang, som betyr "langbord".
Så hele bordet er dekket med retter.
-Vi liker det. Ja. -Ja.
-Skal vi begynne med salaten? -Gjør det.
Dette er en indonesisk spesialitet.
Den er marinert i ingefærblomst, lime og chili.
En veldig kompleks, frisk salat.
-Liker du det? -Å, ja.
-Skarp og frisk. -Herregud, det var godt.
Noen av rettene kan være kjente.
Kyllingcurry er en sånn rett i Singapore der alle kulturer har sin egen versjon.
En typisk rett for Singapore, for den har innflytelser fra hele regionen,
Indonesia, Thailand og Java i Malaysia. Liker du det?
-Fantastisk. -Godt, hva?
Dette er buah keluak. Det er en svart nøtt fra et tre
som vokser i Indonesia.
Det er en delikatesse som bare finnes i peranakan-kjøkkenet.
Bare blant indonesere, peranakanere og singaporere.
-Fortell meg navnet igjen. -Buah, som er frukt.
-Buah. -Buah. B-U-A-H.
Det malaysiske ordet for frukt. Og keluak, som er navnet på selve nøtten.
Når de er rå, er nøttene fra treet veldig giftige.
Fulle av cyanid. Så ta litt mer.
-Seriøst? -Ja.
Er dette som fugu, der man kan dø hvis den ikke er tilberedt riktig?
Nei. Rå er de fulle av cyanid. Så man koker dem og begraver dem i 40 dager.
-Så alt cyanidet trekkes ut. -Hvem fant ut dette?
Vet ikke hvor mange som døde før de havnet på 40 dager.
"Hvor mange dager er det nå? Vent litt. Vi venter én dag til. Ok, du smaker."
Det nærmeste jeg kommer på når det gjelder smak, er mole.
Ok. Da prøver vi. Jeg håper bare at denne ble begravet lenge nok.
Liker du det?
Verdt å dø for.
Godt. Hvem ville vel ikke likt dette?
Forresten. Man kunne se at dette ville bli sterkt.
-Liker du det sterkt? -Ja.
Jeg er peranakaner. Hadde jeg ikke likt sterk mat, ville ikke mor godtatt det.
Syns du dette er sterkt?
Det er ok.
Du er nok bare en lettvekter.
Hun har kjent meg ti minutter. Og hun har skjønt det.
Helt nydelig.
Helt unikt.
Krydderet og alle de andre smakene er så godt balansert.
Det er flott.
Denne maten er det singaporere vil kalle shiok. S-H-I-O-K.
Det betyr ikke noe på noe annet språk. Men på singaporsk betyr det:
"Dette er fenomenalt. Fantastisk." -Shiok.
Ja. Så man tar noe i munnen og sier "Shiok".
Det er shiok.
Ja, akkurat.
Og etter sånn mat må man legge seg nedpå. Det er ikke noe…
Og det sier du nå.
Det går bra. Ingen kommer til Singapore og slanker seg.
Toppen av kolonitidens eleganse i Singapore er sagnomsuste Raffles Hotel.
Det er oppkalt etter offiseren som grunnla landet
og er et av de eldste og mest glamorøse hotellene i Asia.
Og her finner man Long Bar, der den berømte Singapore Sling ble oppfunnet.
Vi tar en.
Jeg er Rodolfo. Hyggelig. Velkommen til Long Bar.
Takk. Dette er vakkert. Se her.
-Har du snakt Singapore Sling? -Nei.
-Fint du vil prøve på det ikoniske stedet. -Her ble den oppfunnet.
-Vi begynner med ananas, litt limejuice… -Foreløpig en veldig sunn drink.
Her er spriten og den søte delen av cocktailen.
Kirsebærlikør, curacao, grenadin.
Og siden dette er en britisk kreasjon fra kolonitiden: litt gin.
-Hva er dette? Se her. -Dette er shaker-maskinen vår.
Vi kan lage 18 cocktailer på én gang.
-Før måtte man… -Åtte hundre per dag. Åtte hundre per dag.
-Denne sparer… -Skal jeg eller du gjøre det?
-Du, for jeg vil at det skal bli bra. -Ok. Én, to, tre.
Ristet, ikke rørt.
Det er vakkert.
Tradisjonen i Long Bar er alltid Singapore Sling…og peanøtter.
Får jeg en pose peanøtter? Jeg kommer til å grise.
Det er poenget. Du spiser peanøttene og kaster skallet på gulvet.
-På gulvet? -På gulvet. La meg hjelpe deg. Denne.
Greit.
Jeg får dårlig samvittighet.
Kom til Raffles, drikk Singapore Sling.
Den går lett ned. Kanskje litt for lett.
Man smaker ikke alkoholen.
-Den stille morderen. "Den stille morderen." Rodolfo!
Nå er det din tur.
Klar? Jeg prøver.
-Jeg er utslitt. -Ja. High five. Godt jobbet.
Jeg er en utmerket bartender.
Å ja. Nå blir noen glade.
Hvem vil ha en Singapore Sling?
-Har du fått en? -Nei.
Katie?
Gi den til John der borte.
Ian.
Her, kompis.
Bare drikk, folkens.
-Skål! -Skål, alle sammen! For Singapore.
One for my baby
And one more for the road
-Godt jobbet. -Vi deler driksen, ikke sant?
For seks år siden åpnet en australsk kokk ved navn David Pynt
en restaurant her i Singapore som heter Burnt Ends.
Og i kveld skal jeg spise middag med eieren, Loh Lik Peng.
Skål.
Han er en singaporsk restauratør som står bak noen av de mest shiok stedene i byen.
Hver eneste del av den er kysset av ild. Det er spesialiteten her.
Vi visste ikke at det ville gå bra. Vi var bare på et eventyr, og ingen av oss visste
om singaporere ville like australsk barbecue.
-Lage mat over ilden… -Men hvorfor ikke? Det høres godt ut, hva?
Man har noen universelle sannheter. "Mat stekt over ild smaker godt."
Dette er ikke Outback Steakhouse.
Småretter og japansk innflytelse er ikke det man forventer
på en australsk barbecue.
-Hva har vi her? -Røkt vaktelegg og kaviar.
Røkt vaktelegg og kaviar.
-Den har vært på menyen siden begynnelsen. -Så klart. Den er super.
Nedoverbakke herfra, så pass på at du liker den.
Crostini av brent mel, og taramosalata.
Helt fantastisk.
-Oksemarmelade og sylteagurk. -Denne maten gjør meg så glad.
Denne maten er helt utrolig.
Så kreativ. Så kul.
Lager du en stor versjon av denne?
-Nei. -Du vil vel ikke ha råd fra en fyr?
Dette er okse, kråkebolle og kaviar.
Mer dekadente ingredienser på ett sted.
Kråkebolle. Dette er grill-omakase.
Jeg vil ikke presse deg, men dette er den beste, ikke sant?
-Absolutt. -Ja?
Absolutt.
Dette stedet har alt jeg liker ved en restaurant.
En kjøkkensjef som har reist rundt i verden og lager noe som er uvanlig her.
Som australsk barbecue i Singapore.
-Så jeg må spørre: "Hvorfor Singapore?" -Hvorfor ikke?
Det er kjempegodt.
Vi startet som popup i Øst-London, der jeg bygget ovnene og grillene.
Det ble vinter, så vi måtte stenge, og jeg og kona reiste.
Fikk en telefon fra Peng og endte opp i Singapore.
-Har du bygget dem selv? -Ja. Fire tonn. Dobbelt ovnsrom.
Den kan nå opp i 650 grader.
-Det ser ut som unagi. -Unagi. Ål og beinmarg.
-Ål og beinmarg. -Jeg hørte deg. Jeg bare...
"Seriøst?" Dette kan være to biter, tror jeg.
-Ja. -Jeg har sett det bli gjort med én.
Jeg klarte det.
Så mange retter. Så mange små ting! Så mange ulike smaker!
-Et trekkspill av svinekjøtt. -Og svinekjøttet er så saftig. Godt.
-Er det ok? -Ja, det er ok.
Det er en delikat kvalitet på all maten foreløpig.
Og en nydelig kvalitet. Nydelig barbecue.
Når ser man sånt? Kom igjen!
Kongekrabbe, brunet hvitløksmør og litt trøffel.
"Litt Trøffel", sa han.
-Herlig. -Noen ganger føler man seg heldig.
Ikke sant?
Han griller krabbe over ilden, og så…tror man det er ferdig, og så kommer dette.
Dette er alvor.
Nå snakker vi.
Ja.
Det er en spesialitet.
-Hvor lenge modnes den? -Denne har hatt 78 dager.
Og salat til Peng.
-Grønnsak? -Han har instrukser fra kona mi.
Den er perfekt, nydelig rosa.
Det beste.
Dette er en fantastisk avslutning.
Nå er du død etter biffen, en lykkelig død, men du er ferdig.
Og så...
...er det dessert.
En pulled pork-sandwich.
Dette er sprøtt.
-Dette er den legendariske. -Alt har vært legendarisk.
Dette blir godt.
Pulled pork, coleslaw og cheddarost på et burgerbrød med sesamfrø,
og siden han er australsk, kaller han det en "sanger".
Greit, når vi lager kokebok fra programmet, skal den være med.
Verdens beste. Ja.
Jeg fant kjærligheten i Singapore!
Jeg elsker Singapores skyline. Virkelig et av verdens syv underverker.
Den er regulert av myndighetene
for å finne nyskapende måter å maksimere plassen på denne lille øya,
samtidig som det gagner innbyggerne.
Og noen av de beste eksemplene på dette står denne mannen bak.
Den israelsk-kanadiske arkitekten Moses Safdie.
Vi så vannfalljuvelen hans på Changi flyplass.
Men hans mest ruvende bygg i Singapore
er det storslåtte Marina Bay Sands Hotel,
som man har sett i filmer nå.
Det er den ikoniske bygningen i Singapore.
Det ble åpnet i 2010, og det er tre tårn
som inneholder et konferansesenter, et kasino og et hotell
og toppes av verdens lengste endeløse basseng.
Grunnen var at det ikke var plass til alle fasilitetene.
Så Moshe sa: "Hvorfor ikke ha det på toppen?"
Og det ga jo mening.
Men det er aldri blitt gjort før. Der man har en sammenhengende greie.
Charu Kokate er sjefsarkitekten her i Singapore for Moshe Safdie Architects,
og jeg får møte henne i dag.
Denne bygningen er ikke bare spektakulær og unik, men også morsom.
Vi var veldig spente da vi designet og konstruerte den.
Vi må være spente. Ellers blir det ikke et spennende resultat.
-Selvsagt. Det gjelder alt. -Ja.
Vi fokuserer mye på mat i denne serien, og kokken må være fornøyd med retten.
Ja.
Men jo mer jeg reiser, desto mer innser jeg hvor viktig arkitektur er
for byen selv og for verden som helhet.
Ja. Da denne bygningen ble designet, ble den designet med den hensikt
at bygningen skal bli en del av nabolaget, en del av byen.
Så vi oppfyller bygningens behov, men vi oppfyller også samfunnets behov.
-Hvordan skal folk bruke bygningen? -Langsiktig mål. Det er svaret, hva?
Da vi begynte på prosjektet, kom vi ikke frem til stedet fordi veiene ikke fantes.
-Ingenting fantes her. -Jøss. For noen utfordringer.
Når en vanlig person ser på det, virker det umulig.
"Er det et basseng på toppen som går over tre bygninger?
-Hvordan..." -Holdes den sammen?
Bassenget er ikke like vanskelig som denne utkragningen som stikker ut alene.
Da du sa "utkragning", ble jeg mo i knærne.
Vi går til den siden.
Thailandsk kokosnøtt. Anbefales.
Ok, på tide med flere mathaller,
for det er det man gjør når man er i Singapore, spesielt når man er meg.
Jeg har aldri vært på et sted hvor maten er en så stor del av kulturen.
Den er faktisk kulturen.
Når hver nabolagsmathall har sin egen spesialrett, må man hoppe rundt.
Nå er vi på Maxwell Hawker Centre.
Hei! Jeg heter Phil.
-Damian. -Hei, Damian!
-Hendene dine er kalde. -Jeg har en iskald bowlingball med vann.
Damian D'Silva er kjøkkensjef og har vært dommer på MasterChef: Singapore.
Den perfekte personen til å vise meg nasjonalretten, chicken rice.
Videreutviklet fra en rett kinesiske immigranter fra Hainan brakte med seg.
Chicken rice ble populær her på 1950-tallet
og er blitt et fast innslag på disse markedene.
Det er tre ingredienser: kylling, ris og chili.
Men før du tilbereder den, må du lage en god kraft. Denne fyren har god kraft.
Du kan se fargen på risen. Det kommer fra kraften.
Det er hvit ris som har kokt i kraften. Ikke sant?
Takk.
Som smakstilsetninger kan du velge hva som helst.
Jeg vil gjøre det du gjør.
-Sikker på at du vil gjøre det? -Ja.
-Ok. -Jeg vil gjøre det riktig.
-Ok, sir. Jeg pleier å ta chili. -Ja.
Jeg har det i risen.
Og så tar jeg litt svart saus. Og så blander jeg det sammen.
-Sånn jeg har spist det fra jeg var liten. -Gjør hva dere vil, folkens!
-Smak det til. -Ja.
-Hva er den svarte sausen? -Det er egentlig soyabønner.
-Den er karamellisert -Tykkere enn soyasaus.
Ok, Phil. Ta din første smak av...
-Skal jeg spise risen alene først? -Ja takk.
-Kjempegodt. Jeg kunne spist bare dette. -Absolutt.
Kyllingen er egentlig bonusen for meg.
-Risen er kongen for meg. -Ja.
Ok, men nå må jeg gjøre dette.
-Saftig, ikke sant? -Saftig. Litt salt.
Dette er fantastisk. Så mye smak.
Ja. Og smaken kommer fra kraften. Det er alt.
Dette serveres kaldt. Det visste jeg ikke.
-Ja. -Romtemperert.
-Serveres den varm andre steder? -Nei. Alltid romtemperert.
Hvis det er varmt, vil det ikke smake slik. Ikke så saftig heller.
Dette er en helt annen kyllingopplevelse om du kommer fra USA.
Det er fantastisk.
Jeg trenger servietter. For jeg skal spise mye kylling.
Men jeg kan ikke ta én mathall i dag, så jeg går til en annen for å se hva de har.
Denne heter Changi Village.
Det er mange mathaller, med mange boder.
Man må prøve alt. Det er derfor jeg er her.
Dette var en gammel britisk kaserne,
og de gjorde det til noe mye mer nyttig: en mathall.
Jeg møter en ny venn som skal vise meg rundt.
Dette er den deiligste kulturen i verden.
Dette er KF Seetoh,
som antagelig er den store forkjemperen for singaporsk kultur
sett gjennom maten.
-Hallo! -Hallo.
Se her. Hvem ville ikke stoppet opp når de ser dette?
-Man vil ha den frityrstekte kyllingen. -Sprøstekt ansjos.
Hvor mange stjerner har denne på Yelp? Denne må være bra.
KFC, som jeg kaller ham, brakte meg hit for den lokale spesialiteten:
Den malayiske retten, nasi lemak.
Vi er i en "nasi lemak-krigssone".
Her har vi fem-seks nasi-lemak-boder.
-Hvordan vet vi hvilken? -Det gjør vi ikke.
-Så vi må teste noen av dem. -Nettopp.
Nasi lemak spises vanligvis til frokost.
-En liten fisk. Hva slags fisk? -Makrell. Tror det er makrell.
-Det ser veldig sterkt ut. Er det det? Ja. Morderisk godt.
"Morderisk godt."
Dette kalles nasi lemak. Det betyr "mektig ris".
Vet ikke hvorfor. Men den er kokt i kokosmelk med salt og pandanblader.
-Salt, søtt og aromatisk. -Nydelig.
Men denne... De knuser masse sjalottløk, hvitløk, tørket og fersk chili.
Noen tilsetter tørkede reker og til og med sitrongress,
og så kjøres den glatt, og så stekes den til... Hvor lang tid har vi?
Og for å glede alle la de frityrstekte ting på toppen.
Frityrstekt kylling og fisk, og de har sprø...
Ansjos.
-Dette er ansjos? -Ja.
-Richard? -Hei. Hei.
Hva har du der? Mer? Det er det samme, men forskjellig topping.
Ja, forskjellig topping.
Det er sånn folk som ikke kjenner nasi lemak, spiser.
Du tar kjøttet. Men hvis man er en nasi lemak-kjenner, hakker man i vei.
Disse to er stjernene.
Stjernen her er chilipastaen og kokosrisen.
Akkurat. Alt det andre er birollene.
-Birollene. -Dette er det viktigste.
-Så jobben vår er å finne beste birolle. -Og beste skuespiller og den beste filmen.
-Skal vi? -Du er kanskje den beste skuespilleren.
Ja, alt det andre er bare oppvarmingsband. Så gjør man sånn.
Jeg viste deg hvordan man ikke gjør det først. Det er jeg er flink til.
-Forresten, det er et stekt egg her. -Ja. Enda en flott birolle.
Herlig. Jeg elsker det.
Det er som en nasjonal frokost man spiser hele dagen.
Her er kelneren. Hallo, kelner. Hva har du der? Det er en hotdog.
Alt er lov. Hvis du har en birolle, er alt lov.
Alt er lov. Det er kjempegodt.
-Jeg skal se etter dette. -I LA?
-Ja! -Det blir ikke like bra.
Og ikke like billig. Hva ville du betalt for dette hjemme?
Dette? Jeg vil si 15 dollar.
Hørte du det? 15 dollar.
Hvorfor selger dere det for fire?
Jeg leste at siden maten i mathallene er så billig,
spiser ikke folk hjemme.
Mathallene serverer én mill. måltider om dagen.
-Hva? -Folk lager ikke mat.
For vi er blitt bortskjemt av billige godsaker.
-Så hvordan tjener de penger? -De selger mye.
Og de som ikke klarer seg, faller fra.
Og dette er den dyreste byen i verden å bo i.
Ironisk, ikke sant? Jeg er glad i disse bodselgerne.
-De beskytter vår kulinariske arv. -Og dette er kulturen.
Det er en kultur her. Og se nøye på alle kokkene.
Mange av dem er gamle.
Jeg frykter at vi kommer til å miste mye av dette om ikke noe gjøres.
Hele denne kulturen står i fare for å dø ut.
Akkurat som hjemme må vi verdsette maten og de som lager den.
Derfor jobber Seetoh og andre med å beskytte mathallkulturen
ved å få den erklært som immateriell verdensarv av Unesco.
-Jeg ville smake sausen fra de ulike... -Smak på alle sausene.
Kan du smake forskjellen?
Jeg tror ikke jeg kan det. Kan du?
-Den var veldig høflig. -"Veldig høflig"?
-Denne var den frekkeste av alle. -Den sterkeste? Ja.
Den gir deg en søt følelse, og så smeller den til deg.
Som om det er kona mi.
Du så kanskje Crazy Rich Asians, som er er spilt inn i Singapore.
Tan Kheng Hua spilte moren!
Og jeg møter henne i Gardens by the Bay, som har en tropisk jungel inne.
De har mye av det ute, men ville ha det inne også.
-Vent nå litt. -Hva?
Dette ser ut som et parkeringshus i en postapokalyptisk verden.
Det er som en annerledes fornøyelsespark. Se på det.
-Dette er ekte venusfluefangere. -Ja.
Det er en kjøttetende plante.
-Kjøttetende, ok? Pass på nesen din. -Ville vært et solid måltid for en plante.
-Ja, se på den. -Skal vi opp dit?
Jeg har et spørsmål om filmen. Tittelen.
Hvis du sa Crazy Rich om hvilke som helst andre,
er det nesten litt nedsettende.
-Hva syns du? -Jeg snakker bare for meg selv.
Siden vi er asiater, føler jeg at jeg har lov til å gjøre narr av meg selv.
-Ja. -Uten dårlig samvittighet.
Jeg er jødisk. All humoren vår er sånn.
Så fantastisk.
Herlighet.
Dette burde vært litt høyere.
Vi har jo ikke naturlige fossefall.
Det visste jeg ikke. Så dere må ha dem på flyplassen og i en slik kuppel.
Vi må lage våre egne, ikke sant?
Vakkert. Jeg elsker det.
"Føler du deg uvel eller svimmel, har hjerte- eller karlidelser
eller høydeskrekk, bør du ikke gå videre."
Ja, for se på dette, Phil.
Vi er veldig høyt oppe. Veldig høyt.
Burde ikke dette vært på bunnen, før man kommer opp hit?
Hallo!
-Hvordan går det? -Vi har det bra!
-Se hva jeg har. -Hva er det?
Hva ser det ut som?
Hva er det?
-Ser ut som en kokosnøtt. -Veldig bra. Det er en rett her for deg.
Chicken rice. Man kan ha sterk chilisaus i den,
og så blander man risen og har kyllingen over den. Det er nasjonalretten.
Kosemat.
-Frokost, lunsj eller middag? -Tror de spiser det hele tiden.
Er det veldig internasjonalt? Er det arkitekter fra hele verden i Singapore?
Det er en berømt israelsk-kanadisk arkitekt som heter Moshe Safdie.
Han og firmaet hans bygget verdens største endeløse basseng
på toppen av dette enorme hotellet.
Man kan vel ikke svømme over kanten?
-Nei. -Er det et gjerde...
Ja. Man kan ikke svømme utfor kanten av bygningen, nei.
-Ville du likt å svømme i et sånt basseng? -Nei.
Jeg liker ikke å svømme i bassenger.
-Men han liker å se på det. -Å se på det er greit.
Har du en vits?
Hva er favorittsangeren hans? Med gitaren?
Bruce Springsteen.
Jeg tror Bruce Springsteen dro dit, og de oppkalte byen etter ham.
Sing-a-poor.
-Det var hans vits for dagen. -Er det dagens vits?
-Sing-a-poor. -Jeg skjønte det den første gangen.
Dårlig sanger.
Jeg skjønte den. Den blir morsommere jo mer du forklarer den.
Det kan ikke være vitsen. Du må ha en bra vits for meg.
Jeg har en vits til. Vet ikke om den kan brukes.
Vi har allerede en av dem, men fortsett.
Mr. og Mrs. Goldberg dro til legen.
Mrs. Goldberg sa "Kan du undersøke mannen min?"
Så han undersøker ham. Han kommer tilbake og sier:
"Mannen din har et problem med sex.
Han sa til meg, 'Første gang er det bra, men andre gang begynner jeg å svette,
og jeg er helt gjennomvåt etter prøvelsen.'"
Legen sa: "Kan du forklare det for meg?"
Hun sa "Ja.
Første gang er i november, og andre gang er juli."
Veldig bra! Max, alle sammen.
-Kjenner du en fyr som heter Fred Summer? -Nei, hvordan det?
Han introduserte meg for moren din.
Og?
Og han døde.
Så leit.
-Takk for den gode avslutningen. -Sånn er showbiz.
Herregud.
Ha det!
Siste stopp på reisen min. Jeg møter Bjorn for å spise på hans restaurant Artichoke,
der han lager sin egen Singapore-vri på klassisk midtøstmat.
Hva er dette?
Bakt aubergine, salturt, hummus og sopp, rødbeter og dukkah.
Dette er kjempegodt.
Jeg ville dele måltidet med mine nye venner Damian, KF og fikseren vår Milton.
Og det øsregnet ute.
Hør på regnet.
Fins det noe bedre å gjøre når det regner ute?
-Fint, ikke sant? -Veldig koselig her.
Sånt som skjer når du velger å komme hit i desember.
Du drar hjem og sier: "Singapore var vått og nydelig."
"Våt og nydelig." Det er det de kaller meg.
Hva er det? Det ser ut som en bagel med kaviar og kremost.
Crab Suzuki med kaviar og kyllingskinn.
Fantastisk!
Midtøstvri på singaporsk mat.
Midtøstmat sett gjennom linsene til en singaporsk gutt.
Verden er flott når vi blander den.
Jeg elsker folk som har talent og setter pris på nydelige ting.
-Det gjør verden bedre. -Hvem som helst kan lage godt mat.
Vil du være en god kjøkkensjef, må du formidle opplevelser,
skape minner, fortelle om en kultur.
Tror du den tradisjonelle mathallkulturen vil forsvinne?
Ja, hvis vi ikke redder det.
Bevar kulturen, verdsett kulturen.
Og finn nye muligheter
for den enkle, ene retten...
Gründeren som lager én rett.
Vi har blekksprut.
Det er en shawarma med blekksprut og schmaltz.
Kyllingfett? Hvem er klar til å dø på dette sverdet?
-Se på ham. Han dreper oss. -Reker med grønn harissa.
Jeg elsker det. Små biter av alt. Lage mini-sandwicher. Ja!
-Og snakke mens man spiser. -Selvfølgelig.
-Livet er kort. -Livet er kort. Snakk med mat i munnen.
Hvis du kunne beskrevet mat fra Singapore med tre ord, hva ville de vært?
-"Gi meg mer." -Det er sant.
Jeg er forelsket i alle. De søteste menneskene. Den fineste kulturen.
Den beste maten.
Med påvirkninger fra så mange hold
har man mye å velge mellom her i Singapore-
Et kort opphold er ikke nok. Stedet er ikke stort,
men jeg føler at jeg knapt har skrapt i overflaten.
Overså jeg noe?
-Chilikrabben min. -Ja, og bak kut teh.
Du har ikke spist char hae mee eller char kway teow.
Skyld på Richard.
-Skål! -For Singapore.
-For Phil. -For å komme tilbake!
Ok!
Noen må være så snill
Noen
Noen må være så snill
Noen
Noen må være så snill
Noen
Noen må være så snill
Noen
Noen må være så snill
Noen
Noen må være så snill
Kan noen gi mat til Phil?
Å, vær så snill Kan noen gi mat til Phil?
Noen må gi ham mat
Tekst: Harald Plahter