EN ORIGINAL DOKUMENTARSERIE FRA NETFLIX
Jeg vidste ikke andet om Singapore, end det jeg havde læst.
Meget strikse og mange regler.
At man ikke må smide skrald er godt.
At man ikke må spytte giver mening.
Men ikke at gå nøgen rundt hjemme?
At man ikke må forstyrre folk med sine musikinstrumenter?
Tyggegummi er ikke tilladt i landet.
Tis ikke i en elevator. Det er en regel.
Det havde jeg ikke tænkt mig. Men nu skal jeg passe på,
der ikke sker et uheld.
En glad og sulten mand
Rejser over hav og land
Han søger mer' forstand
Om pasta, gris, kylling og lam
Han kører rundt
Og flyver rundt
Han synger for jer
Og danser for jer
Han griner med jer
Og græder med jer
Han beder blot om én ting retur
Er der ikke nogen
Nogen, der kan give Phil mad?
Giv ham nu noget mad
Hvis du er som mig, ved du måske ikke helt, hvad Singapore er.
En by? En ø? Et land?
Det viser sig, at det er alle tre ting, og se her.
Imponerende arkitektur, det nyeste indenfor ingeniørkunst,
og det hele blandet med smukke, pudsige landsbyer.
Moderne skyskrabere, der virker til at dukke op af junglen.
Hele byen ser ud til at være bygget i og omkring smuk natur,
og naturen er inkorporeret i alle elementer
af arkitekturen og selve byen.
Man ved, det er et særligt sted, når det første man møder,
ikke er en kedelig lufthavnsterminal, men det her.
Den hedder passende "Juvelen",
og den har et enormt atrium på fem etager
med verdens højeste indendørs vandfald, der strømmer gennem midten af det.
Det viser, hvordan man kan tage en bygning, der blot tjener et formål,
og beslutte at den skal være spektakulær.
Det er en lufthavn!
Vi ved alle, at lufthavne er steder, vi skal overleve, ikke?
Hvis jeg havde en forsinkelse på syv timer her, ville det være okay.
Jeg ved ikke, om kameraet kan fange, hvor stort det er.
Det er enormt stort.
Det er på størrelse med Times Square.
Men selvom stedet ligner noget fra The Jetsons,
er der masser af historie i Singapore.
Byen er kendt som "Løvebyen"
og har været en vigtig havn i bunden af Malayahalvøen
i Sydøstasien siden det første årtusinde.
I 1800-tallet blev den koloniseret af briterne.
I dag er det en autonom republik.
Velkommen til Singapore!
Ligesom USA er det et land bestående af immigranter
fra hele regionen og verden.
Hvis der er et sted, hvor hele Singapore samles,
er det i en af byens mange madmarkeder.
Her kaldes de "gadehandlermarkeder".
Det er det, man gør her. Det er en livsstil.
Den nationale stolthed findes i disse gadehandlerboder.
Det er braiserede nudler.
Der står: "Friterede hajnuggets."
Det er det, de sælger der.
Bjorn Shen er en god kok,
og han er dommer i MasterChef: Singapore.
Han vil vise mig nogle af sine yndlingsting
i hans lokale gadehandlermarked, Tiong Bahru.
Det er braiseret and med de forskellige andedele.
Der er andetarme, andefødder.
Jeg kan lide den ydre del med huden.
-Du har prøvet ris med and, ikke? -Aldrig.
Nev... Kan vi få en ris med and?
Sådan. Værsgo.
Hold da op.
Det er ris i sojasovs, ikke?
Tilberedt i andefond og sojasauce
og nogle gange er der sød kartoffel i.
-Virkelig? -Ja, stykker af sød kartoffel.
Det er en middel populær hverdagsret.
Alle i Singapore spiser det,
men det er ikke kylling i ris eller en chilikrabbe
eller en laksa, som er noget af det mest spiste.
Jeg er vild med det.
Hvad tror du, jeg vil sige?
-Næste! -Næste! Lad os gøre det.
Kan vi få to kopper sukkerrør?
Se, hvordan han gør.
Han har stokke, som han kører igennem en form for pastamaskine.
Saften vælter ud. Han filtrerer det og hælder det over is.
Se lige... Jeg... Der er virkelig meget saft i.
-De er faktisk meget porøse. -Ja.
Hvis man lægger dem på et gulv,
så suger de alt op, sæsom rengøringsmiddel og...
Du ved, klamme ting, som man vil have dem til at suge op.
Derfor står de altid i spande eller på...
Det er jeg glad for. Se lige.
-Mange tak. -Tak.
Prøv det! Det er energirigt.
-Lækkert. -Ja.
Lækkert!
-Okay, tak. -Tak. Det har jeg aldrig prøvet.
Den næste bod, vi skal besøge, er ved enden af gyden her.
Ja.
Der kan vi købe den berømte vandkage.
-Det er dampede riskager. -Ja.
Ikke den ujævne slags. Den er blød og smelter i munden.
Ovenpå er der syltet radise.
Vi får begge to spyd. Så skærer vi sådan her.
Påfør noget radise ovenpå.
Lidt chili, måske. Vi stikker og spiser så.
To pinde, skal der til.
-Gør jeg det rigtigt? -Ja.
Så længe den ender i munden.
-Det er fantastisk. -Det forsvinder bare, ikke?
Jeg ved ikke, hvem der fandt på, det skal spises med pinde.
For det er også svært for mig.
"Hvordan kan vi gøre det lidt mere akavet for folk?
Giv dem to tandstikker."
Men det smager godt.
Jeg ville aldrig have vidst, jeg skulle købe det.
Godt jeg har dig, Bjorn.
Jeg er nu en vandkage-fyr.
-Ja. -Det overrasker mig.
Lyder det lækkert? Nej. Er det lækkert? Ja.
De kunne godt ændre navnet.
Og det skulle hedde?
Lækre, dejlige ting.
Vi skal videre!
Vi forlader markedet og smutter over på den anden side af vejen.
Det her er Tiong Bahru. Tiong Bahru er et gammelt kvarter.
-Okay. -Men det gør det fedt.
-Så gammelt er fedt? -Ja.
Det siger jeg også til folk!
For mindre end et århundrede siden var Tiong Bahru,
Tanjong Pagar og de omkringliggende områder
hovedsageligt ubebyggede bakker og sumpe.
I Tiong Bahru fik Singapores første almene boligbyggeri i 1927,
og området fik et blakket ry, men sådan er det ikke længere.
Tak!
Tak.
Velkommen. Mums, mums.
-Mums, mums! -Ja!
Jeg kan godt lide mums, mums. Se lige.
-Okay... -Ja, hr.
Maden her udtrykker perfekt Singapore.
-Det er et land af migranter. -Okay.
De har alle deres eget køkken.
-Ja. -Sammen har vi lavet et nyt køkken.
-Ja. -Singapore-køkkenet.
Det her er et eksempel på det, for der er sojasovs,
som er kinesisk.
Ja.
Der er karry, som både er malaysisk og indisk.
Der er svinestykker.
Og det er sauce baseret på tomat. Den er britisk inspireret.
Tag lidt af det hele på tallerkenen,
og bland det sammen, og så er det et sammensurium af smage.
Jeg lægger verden på min tallerken.
-Se lige mig. -Den her.
Det er tofu-puff. Det er madverdenens svamp.
Tof... Jeg troede, det var oksekød. Det ligner oksekød.
Den suger enhver smag til sig.
Det er lækkert.
Det samme er anden braiseret i.
-Ja. -Hovedfonden.
Bland det hele. Det er hverdagsmad.
Det er styrkende for folket.
Jeg er virkelig taknemmelig. Jeg havde ikke anet, hvad jeg skulle bestille.
Sådan et sted er der ingen menu.
Det er skræmmende for folk, der ikke ved noget, men...
-Nemlig. -Se mig lige.
Vi har bestilt mere, end hvad to personer normalt ville.
-Ja, men det er for folket. -Ja.
Vi gør samfundet en tjeneste.
Det er et must.
Man skal med det, der kaldes en "bumboat". Det er lige mig.
Man sejler om aftenen på Singapore-floden,
og så ser man en fremtidsby glide forbi.
Se, hvor smuk broen er, og se lyset.
Charmerende.
Det var, som om vi havde hele floden, og endda hele byen, for os selv.
Det er så fredeligt og romantisk.
Tænk engang, jeg ville ønske, min kone var her.
Måske er det whiskyen.
Floden var i gamle dage fuld af bumboats,
som transporterede varer fra større skibe ud for kysten.
I dag bruges de mest som vandtaxaer eller til sightseeing.
Singapore!
Jeg har fået tre slurke whisky, og jeg er stiv.
Cavenagh Bridge, hundrede år gammel, bygget af briterne.
Den ældste bro i Sing...
I hvert fald en af de ældste.
Eller den ældste.
Jeg siger den ældste.
Fakta er lige meget nu.
Jeg byggede selv broen.
Det her er Herschel Schwartz Memorial Bridge.
Han spiste noget krydret på broen og døde.
Det ved jeg ikke, om du ved.
Her blev det blomstrende løg opfundet.
Denne scene har været enormt anstrengende for mig.
Peranakan-køkkenet er det oprindelige køkken i Singapore.
Peranakan betyder "født her."
Det er smukt og lækkert,
og det er meget komplekst.
Heldigvis er jeg sammen med madforfatteren og kokken, Annette Tan.
-Skål! -Skål. Velkommen til Singapore.
Vi er på en smuk restaurant ved navn Candlenut.
Det er den første Peranakan-restaurant, der har en Michelinstjerne.
Du specialiserer dig i at skrive om peranakansk mad. Ikke sandt?
Jeg er selv peranakaner. Så det kan man vel godt sige.
-Er du født i Singapore? -Ja.
Hej.
Jøsses.
Peranakan er kulturen. Det er ikke en race.
Derfor vil man opdage, at Peranakankultur er en blanding af
kinesisk, malaysisk og indonesisk indflydelse.
Og det ses især på maden.
Venter vi gæster?
En middag med kun én ret eksisterer ikke i vores køkken.
Laver man mad til en familie, laver man mindst tre retter og ris.
En Peranakan-fest hedder tok panjang, og det betyder "langbord."
Hele bordet ville være dækket af retter.
-Det kan vi godt lide. Ja. -Ja.
-Skal vi begynde med salat? -Ja.
Det er en indonesisk specialitet.
Den er marineret i Fakkel-ingefærblomst, lime og chili.
Det er en meget kompleks og frisk salat.
-Kan du lide det? -Helt sikkert.
-Den er fin og skarp og frisk. -Den er virkelig god.
Nogle retter vil virke velkendte.
Kylling i karry er en af de retter i Singapore,
hvor alle kulturer har deres egen version.
Okay.
Den er meget symbolsk for Singapore,
for den er influeret af hele regionen,
både Indonesien, Thailand, Java og Malaysia.
Kan du lide det?
-Fabelagtigt. -Lækkert, ikke?
Det her er buah keluak. Det er en sort nød fra et træ,
der hører hjemme i Indonesien.
En delikatesse i Peranakan-køkkenet.
Malaysiere laver ikke mad med den, ej heller kinesere,
kun indonesere, peranakanere og singaporeanere.
-Hvad var det nødden hed? -Buah, som betyder frugt.
-Buah. -Buah. B-U-A-H.
Det betyder frugt på malaysisk.
Keluak er navnet på selve nødden.
Rå er nødderne fra træet
meget giftige.
Fulde af cyanid. Så tag noget mere.
-Seriøst? -Ja.
Er det som fugu?
Hvor man dør, hvis man ikke laver det helt rigtigt.
Nej. Rå er den fuld af cyanid.
De koger den og begraver den i 40 dage.
På den måde siver cyanidet ud.
Hvem fandt ud af det?
Jeg kender ikke dødstallet,
før de indså, at 40 dage var det helt rigtige.
"Hvor mange dage er vi på nu? Vent lidt.
Vi må hellere give det en dag mere. Okay, du smager. "
Det tætteste, jeg kan komme smagen, er en mole.
-Okay. Så er det nu. -Ja.
Jeg håber bare, at det var begravet længe nok.
Kan du lide det?
Det er værd at dø for.
Lækkert. Hvem kan ikke lide det?
-Forresten... -Ja.
Man kunne se, at det ville være stærkt.
-Kan du lide stærk mad? -Ja.
Jeg er peranakan-pige. Hvis jeg ikke kunne...
-Ville det være svært. -Min mor ville ikke billige det.
Sig, hvis det er stærkt.
Det er okay.
Du er vist bare lidt svag.
Vi har kun kendt hinanden i ti minutter.
Hun har regnet det ud.
Utroligt lækkert.
Helt unikt.
Chilismagen og al den anden smag er så afbalancerede.
Det er fantastisk.
Det her ville singaporeanere kalde shiok.
-Shiok. -S-H-I-O-K.
-Det eksisterer kun på vores sprog. -Okay.
På singaporeansk betyder det:
-"Det er fænomenalt. Det er fantastisk." -Shiok.
Ja, man tager noget i munden og siger: "Shiok, mand!" Du ved?
Det er shiok.
Ja, nemlig.
Det er mad, hvor man skal slå mave bagefter. Ikke...
Det siger du først nu.
-Du skal nok klare det. -Ja.
Ingen besøger Singapore og taber sig.
Det flotteste fra kolonitiden i Singapore er det sagnomspundne Raffles Hotel.
Det er opkaldt efter briten, der grundlagde landet.
Det et af de ældste og mest glamourøse hoteller i hele Asien.
Og det er hjemsted for Long Bar,
fødestedet for den verdenskendte Singapore Sling.
Lad os tage en.
Rodolfo. Rart at møde dig.
-Phil. -Velkommen til Long Bar.
Tak. Her er smukt. Se lige!
-Har du prøvet en Singapore Sling før? -Nej.
Fedt, at du vil prøve den et ikoniske sted.
-Den blev skabt her. -Ja.
Vi begynder med ananas, limejuice...
Indtil videre er det en sund drink.
Her er sprutten og den søde del af cocktailen.
Kirsebærlikør, curacao, grenadine.
Og da det er en britisk drik fra kolonitiden,
skal der også gin i.
Hvad er det her? Se lige.
Det er vores shaker-maskine.
Vi kan lave 18 cocktails på én gang.
Før skulle man gøre det…
Otte hundrede om dagen.
Otte hundrede.
-Den redder dig. -Skal jeg gøre det, eller vil du prøve?
Du skal gøre det, for det skal være godt.
Okay. En, to, tre.
Rystet, ikke rørt.
Den er smuk.
Traditionen på Long Bar er Singapore Sling…
-Skål, min ven. -Og jordnødder.
-Får jeg en pose peanuts? -Ja.
Jeg kommer til at grise.
Det er meningen.
Man spiser sine peanuts og smider dem på gulvet.
-På gulvet? -På gulvet.
Lad mig hjælpe dig. Den her.
Okay.
Jeg har det ikke godt med det.
Besøg Raffles, drik Singapore Sling.
Den er let at drikke. Måske lidt for let.
Man kan ikke smage alkoholen.
-En sniger. -"En sniger." Rodolfo!
Nu er det din tur.
-Klar? Nu sker det. -Klar.
-Jeg er udmattet! -Ja.
Klør fem! Godt gået.
Jeg er en storslået bartender.
Ja. Nogen bliver glad.
Hvem vil have en Singapore Sling?
-Har du fået en? -Nej.
Katie?
Giv den til John.
Ian.
Værsgo, min ven.
Bare gå til den.
-Skål! -Skål, alle sammen! For Singapore.
En til min skat
Og en til turen
Godt gået. Flot.
Rodolfo, vi deler drikkepengene, ikke?
For cirka seks år siden åbnede en australsk kok ved navn David Pynt
en restaurant her i Singapore med navnet Burnt Ends.
I aften skal vi spise der med ejeren, Loh Lik Peng.
Skål, du.
Han er lokal restauratør
og står bag nogle af de mest shiok-steder i byen.
Hver eneste ting er kysset af ild. Det er specialiteten her.
Vi vidste ikke, det ville gå godt. Det var et vovestykke.
Ingen af os vidste,
om singaporeanerne ville tage australsk grillmad til sig.
Madlavning med flammer…
Hvorfor ikke? Det lyder jo godt, ikke?
-Der er visse universelle sandheder. -Præcis.
-"Mad over bål smager godt." -Lækkert.
Det er ikke et almindeligt bøfhus.
Små mundfulde og japansk indflydelse er ikke, hvad man forventer
på et australsk grillsted, vel?
-Hvad skal vi have? -Røget vagtelæg og kaviar.
Røget vagtelæg og kaviar.
Den har været på menuen fra starten og er en klassiker.
Selvfølgelig, den er jo fænomenal.
Herfra går det ned ad bakke, så nyd den.
Det er crostini med brændt mel og taramosalata.
Det er helt fantastisk.
Oksekødsmarmelade med husets pickles.
Oksekødsmarmelade og husets pickles. Maden gør mig så glad.
Det er helt utrolig mad.
Virkelig kreativt. Så sejt.
Hold nu op! Har du en stor version?
-Nej! -Du vil vel ikke høre mit råd?
Det er oksekød, uni og kaviar.
-Flere dekadente ingredienser sammen. -Ja.
Søpindsvin.
Det er grill-omakase.
Jeg vil ikke presse dig, men det er det bedste, ikke?
-Helt sikkert. -Ja?
Helt sikkert.
Stedet her har alt, hvad jeg kan lide ved en restaurant.
En kok, der har rejst i hele verden,
og som laver noget, man ikke havde forventet i byen her.
-Australsk grillmad i Singapore. -Singapore.
Derfor er jeg nødt til at spørge.
-Hvorfor Singapore? -Hvorfor ikke?
-Godt svar. -Hvorfor ikke?
Vi startede som pop-up i Østlondon, hvor jeg byggede ovne og grill.
Om vinteren måtte vi lukke ned, og så tog min kone og jeg ud at rejse.
Jeg fik et opkald fra Peng og endte i Singapore.
-Har du selv bygget dem? -Ja.
Det er fire ton, dobbelt hulrum,
og de bliver op til lige under 650 grader.
Det ligner unagi.
Unagi. Ål og knoglemarv.
-Ål og knoglemarv. -Jeg hørte dig. Jeg var bare…
Jeg tænkte: "Virkelig?" Det er vist to bider.
-Det tror jeg. -Det er gjort i én bid.
Jeg gjorde det…
Så mange retter! Så mange små ting!
Så mange forskellige smage!
En harmonika af svinekød.
Svinekødet er så saftigt. Det er godt.
-Er det fint nok? -Det er fint nok.
Der er en delikat kvalitet ved al maden indtil videre
og en smuk kvalitet. Smukt grillet.
Hvor tit ser man det? Det er vildt!
Kongekrabbe, brunt hvidløgssmør og lidt trøffel.
"Lidt trøffel", sagde han.
-Herligt! -Nogle gange er man bare heldig.
Ikke?
Han griller krabbe, han… Og så...
Man tror, man er færdig, og så kommer det her.
Det er noget af en karl.
Det kan jeg lide.
Ja.
Det er en specialitet.
-Hvor længe er den hængt? -78 dage for denne.
"Syvoghalvfjerds dage."
Og Peng får en salat.
-Grøntsager? -Han er på kur.
Min kone har dikteret det.
Perfekt og smukt rødstegt.
Det er det bedste.
Det er en fantastisk finale.
Så dør man af bøf, og det er en lykkelig død, men man er færdig.
Og så...
...skal man spise dessert.
En pulled pork sandwich.
Det er vanvittigt.
Den er legendarisk.
Det har det hele været.
Det bliver godt.
Pulled pork, coleslaw, cheddarost og en bolle med sesamfrø,
og da han er australier, kalder han det en "sanger."
Når vi laver en kogebog til programmet,
er den med.
Den bedste i verden.
Jeg fandt kærlighed i Singapore!
Jeg elsker Singapores skyline.
Det er virkelig et af verdens vidundere.
Den reguleres af regeringen,
som har et øje for at finde nye måder at maksimere pladsen på denne lille ø,
samtidig med at de giver borgerne reelle fordele.
Nogle af de bedste eksempler på det har denne mand til fælles.
En israelsk-canadisk arkitekt ved navn Moshe Safdie.
Vi så hans vandfaldsjuvel i Changi Lufthavn.
Men hans virksomheds bogstaveligt tårnhøje præstation i Singapore
er den forbløffende ingeniørbedrift, Marina Bay Sands Hotel,
som I sikkert har set på film.
Det er Singapores ikoniske byggeri.
Det åbnede i 2010, og de tre tårne
har et kongrescenter, et kasino og et hotel,
og på toppen er verdens længste endeløse pool.
Det, der skete, var, at der ikke var plads til bekvemmeligheder.
Så Moshe tænkte: "Hvad med at placere den på toppen?"
Og det giver jo egentlig mening. Hvorfor ikke?
Det er aldrig gjort før...
-Jeg har aldrig set det. -...hvor de er forbundne.
Charu Kokate er hovedarkitekt i Singapore hos Moshe Safdie Architects.
Jeg er så heldig at få en snak med hende.
Bygningen er ikke bare spektakulær og unik, den er også sjov.
Den var spændende at designe og konstruere.
Det skal være spændende, ellers bliver resultatet ikke spændende.
-Ja, det passer på alt. -Ja.
Vi fokuserer meget på mad i programmet,
og kokken skal være tilfreds med retten.
Ja.
Men jo mere jeg rejser,
jo mere indser jeg, hvor vigtig arkitektur er
for byen og for hele verden.
-Ja. Da bygningen blev tegnet... -Ja?
...blev den tegnet med den hensigt,
at den skulle være en del af kvarteret her,
en del af byen. Så vi opfylder programmets behov,
men også samfundets behov.
Hvordan vil folk bruge bygningen?
-Langsigtede mål. -Langsigtede mål og...
Det er svaret, ikke?
Da vi påbegyndte projektet,
kunne vi ikke komme hen til byggepladsen, for der var ingen veje.
-Der var intet. -Hold da op.
Det må have været virkelig svært.
Når en normal person ser det, virker det umuligt.
"Hvad mener du med en pool på toppen, der går på tværs af tre bygninger?
Hvordan er det..."
-Holdt sammen? -Ja!
Poolen er ikke så svær i forhold til denne udkragning,
der ikke understøttes.
Da du sagde "udkragning", begyndte mine ben at ryste.
Lad os hellere gå derover.
Ung thai-kokosnød. Det kan anbefales.
Nu er det tid til flere gademarkeder,
for det gør man, når man er i Singapore, især når man er mig.
Jeg har aldrig været et sted, hvor maden er så stor en del af kulturen,
og faktisk er kulturen.
Når hver gadehandlere har en specialret,
må man prøve det hele.
Derfor besøger vi Maxwell Center.
-Hej! Jeg hedder Phil. -Hej.
-Jeg hedder Damian. -Hej, Damian!
Du har kolde hænder.
Ja, jeg har en iskold bowlingkugle fyldt med vand.
Damian D'Silva er en fantastisk kok
og også dommer på MasterChef: Singapore.
Han er perfekt til at vise mig nationalretten, kylling med ris.
Den er tilpasset fra en ret, der kom med kinesiske immigranter
fra den sydlige provins Hainan.
Kylling med ris blev populært i 1950'erne
og har været fast inventar på disse markeder lige siden.
Der er tre ingredienser. Kylling, ris og chili.
Ikke andet. Før du laver det, skal du lave en god fond.
-Ja. -Ham her laver en god fond.
Man kan se farven på risen.
-Ja. -Det er fra fonden.
Det er hvide ris, der har været i fonden.
-Ikke? -Jo.
Tak.
Du bestemmer selv, hvilken sauce du foretrækker.
Jeg gør det samme som dig.
-Er du sikker på det? -Ja.
-Okay. -Jeg vil gøre det rigtigt.
Okay. Jeg tager gerne chili.
-Ja. -Ja.
Det putter jeg på risene.
Så tager jeg lidt sort sauce.
Og så blander jeg det hele.
Sådan har jeg spist det, siden jeg var barn.
-Gør det, som I vil, folkens! -Præcis.
-Tilpasset din smag. -Ja.
Hvad er den sorte sauce?
-Det er sojabønne... -Ja.
-...der er karamelliseret... -Den er tykkere end sojasovs.
Okay, Phil, tag du og prøv.
Skal jeg bare spise risene alene?
Ja, tak.
Det er lækkert.
-Jeg behøver ikke andet. -Nemlig.
Kyllingen er bare en bonus.
-Risene er for mig det vigtigste. -Ja.
Jeg er nødt til at prøve det her.
-Saftigt, ikke? -Saftigt.
-Ja. -Lidt salt.
Det er fantastisk. Så meget smag.
Nemlig. Og smagen kommer fra fonden.
Det er koldt. Det vidste jeg ikke.
-På en måde. -Altså ved stuetemperatur.
Laves det varmt?
-Nej. -Er det altid sådan her?
Alle serverer ved stuetemperatur.
Hvis det er varmt, smager det ikke sådan.
Det vil være mindre saftigt.
Det er en helt anden kyllingeoplevelse, end hvis man er fra USA.
Det er fantastisk.
Jeg skal bruge servietter...
Jeg skal nemlig spise meget kylling.
Et marked er ikke nok i dag, så jeg tager videre til et andet,
for at se hvad det gemmer.
Det her hedder Changi Village.
Der er rigtig mange gademarkeder med mange boder.
Man er nødt til at prøve det hele.
Det var engang en britisk kaserne,
som nu er blevet til noget meget bedre...
...et madcenter.
Jeg skal mødes med en ny ven, der skal vise mig rundt.
Det er den mest velsmagende kultur i verden.
Det her er KF Seetoh.
Han er nok mesteren over alle i singaporeansk kultur
i forhold til mad.
-Hej. -Hej.
Se der.
Hvem ville ikke stoppe her, når de ser det?
Man vil have den friterede kylling.
-Sprøde ansjoser... -Ja.
Hvor mange stjerner har det på Yelp?
Det må være godt.
MILLION STJERNER FRITERET BANAN
KFC, som jeg kalder ham,
tog mig med hertil for at prøve en lokale gadehandlerspecialitet,
den malaysiske ret, nasi lemak.
Det her er en "nasi lemak-krigszone."
Der er omkring fem, seks nasi lemak-boder.
-Hvordan ved vi, hvilken vi skal vælge? -Det vi ikke.
Så vi er nødt til at prøve ad.
Nemlig.
Nasi lemak spises normalt til morgenmad.
Det er en lille fisk. Hvilken fisk er det?
-Makrel. Jeg tror, det er en makrel. -Makrel?
Det ser vildt stærkt ud. Er det det?
Ja. Morderisk godt.
"Morderisk godt."
Det kaldes nasi lemak og kan oversættes til "fed ris."
Jeg ved ikke hvorfor, men det er tilberedt i kokos
med flager af salt og pandan-blade. Er du med?
-Salt og sødt og aromatisk. -Smukt.
Men i det der
knuser de en masse skalotteløg, hvidløg, tørrede og friske chilier.
Nogle tilføjer rejer, tørrede rejer og endda citrongræs,
og så blender de det
og steger det til... Hvor længe varer programmet?
Og for at tilfredsstille alle, lægger de friterede ting ovenpå.
Friteret kylling, friteret fisk, og de har sprøde…
...ansjoser.
-Er det ansjoser. -Ja.
-Richard! -Åh, hej.
Hvad har du der? Mere?
Det er det samme, men med andre toppings.
Præcis.
Det er sådan, folk, der ikke kender nasi lemak, spiser.
Du går efter kødet.
-Hvis du er en nasi lemak-connaisseur... -Ja.
Blander du det hele rundt.
De her to er stjernerne.
Den vigtigste stjerne er chilipastaen og kokosris.
Nemlig. Alt andet har biroller.
-Biroller. -Det her er det vigtigste.
Så vi skal finde den bedste birolle.
Og bedste skuespiller og bedste film.
-Skal vi? -Måske er du den bedste skuespiller.
De små ting ved siden af er bare små ting ved siden af.
-Ja. -Og så gør du sådan her.
Fedt, at jeg viste, hvordan man ikke skal gøre det først.
Jeg er god til at gøre ting forkert.
Der er forresten et spejlæg herovre.
-Ja. Endnu en lækker ting ved siden af. -Ja.
Fremragende. Jeg er vild med det.
Det er en national morgenmad hele dagen.
-Det har... -Der er min tjener. Hej, tjener.
Hvad har du der? Der en pølse.
Alt er tilladt.
Hvis du har en birolle er alt tilladt.
-Alt er tilladt. -Ja.
Det er godt.
-Jeg vil gå efter det. Det er lækkert. -I LA?
-Ja! -Det vil ikke være lige så godt.
Og slet ikke så billigt.
Hvad ville det koste derhjemme?
-Et okay sted. -Det her…
Jeg ville skyde på 15 dollars.
Hørte I det? Femten dollars.
Hvorfor sælger I det for fire?
Jeg har læst, at fordi maden er så billig hos gadeboderne,
så spiser de færreste hjemme.
De offentlige centre med gadeboder serverer en million måltider om dagen.
-Hvad? -Folk laver ikke mad,
for vi er blevet forkælet med billig, lækker mad.
Hvordan overlever de?
-De sælger meget. -Mængde.
Og folk lukker, når det ikke løber rundt.
Og det her er verdens dyreste by at bo i.
-Ironisk, ikke? -Ja.
Jeg har en forkærlighed for gadesælgere.
De beskytter vores kulinariske arv, og derfor...
Det er kulturen.
Det er en kultur her.
Og læg mærke til kokkene.
-Mange af dem er gamle. -Ja.
Jeg er bange for, at det vil forsvinde, hvis ikke der gøres mere for dem.
Den her kultur er i fare for at uddø.
Ligesom derhjemme skal vi værdsætte mad, og dem der laver den.
Derfor forsøger Seetoh og andre at beskytte gadehandlerkulturen
ved at få den erklæret en UNESCO immateriel kulturarv.
Jeg ville smage saucen fra de forskellige...
-Ja, smag alle saucerne. -Ja.
Kan du smage forskel?
Det tror jeg ikke, jeg kan. Kan du?
Den er meget høflig.
"Den er meget høflig"?
Den her er mest uhøflige af alle.
Den stærkeste? Ja?
Man får en sød fornemmelse,
og så får man en lussing, når man kigger væk.
Det lyder som min kone.
Måske har I set en film, der foregår i Singapore,
som hedder Crazy Rich Asians.
Tan Kheng Hua spillede moren!
Jeg skal mødes med hende i Gardens by the Bay,
hvor der er en tropisk jungle indenfor.
De har masser udenfor, men de ville også have en indenfor.
-Jøsses. -Hvad?
Det ser ud, som om Jorden er gået under, og det her var et parkeringshus,
og så endte det sådan her.
Det er som en anderledes forlystelsespark.
-Ja. -Ja, se der.
-Det er rigtige fluefangere. -Ja.
Det er en Venus-Fluefanger, og det er en kødædende plante.
Kødædende, okay? Pas på næsen.
Lad os…
-Det ville være noget af et festmåltid. -Pas på din finger.
Ja, se der.
Skal vi derop?
Jeg har et spørgsmål til filmen. Titlen.
Hvis man sagde "Crazy Rich", om nogen andre,
er det nærmest nedsættende, ikke?
Hvad synes du?
-Jeg vil tale for mig selv. -Ja.
Da jeg er asiat,
tager jeg mig den frihed at lave sjov med mig selv.
-Det er klart. -Og det går mig ikke på.
Jeg er jøde. Sådan er al vores humor.
Ja.
Det er fedt.
Hold da op.
Det her burde være lidt højere.
Vi har ikke naturlige vandfald.
-Det vidste jeg ikke. -Det har vi ikke.
Så de skal være i lufthavnen og i en kuppel som denne.
-Vi må lave vores egne, ikke? -Ja.
Smukt. Jeg er vild med det.
"Hvis du er utilpas eller svimmel,
eller har dårligt hjerte eller blodtryk,
eller er bange for højder,
bør du ikke gå videre.
Ja, for se lige.
Vi er meget højt oppe.
Burde det ikke stå i bunden, før man kommer herop?
Hej.
Hvordan går det?
Vi har det godt.
-Se, hvad jeg har. -Hvad er det?
Hvad ligner det?
Hvad er det?
-Det ligner en kokosnød. -Nemlig.
Vent, der er en ret til dig her.
Kylling med ris.
Man kan tilføje chilisauce,
blande risene og lægge kyllingen ovenpå.
Det er faktisk nationalretten.
Det lyder lækkert.
-Som morgenmad, frokost eller aftensmad? -De spiser det vist hele tiden.
Er det meget internationalt?
Bygger arkitekter fra hele verden i Singapore?
Der er en berømt israelsk-canadisk arkitekt ved navn Moshe Safdie.
Han og hans firma byggede verdens største endeløse pool
på toppen af et enormt hotel.
Man kan ikke svømme ud over, vel?
-Nej. -Er der nogen afskærmning?
Ja. Man kan ikke bare svømme ud over kanten på bygningen.
Vil du gerne prøve sådan en pool?
Nej.
Jeg kan slet ikke lide pools.
Han kan lide at kigge på dem.
-At se på er fint nok. -Der ser du.
Har du en vittighed til os?
Hvem er hans yndlingssanger? Ham...
-Bruce Springsteen. -Bruce Springsteen.
Jeg tror, Bruce Springsteen tog dertil, og de opkaldte byen efter ham.
"Sing-a-poor."
-Det er dagens joke. -Er det dagens joke?
"Sing-a-poor."
Jeg forstod den godt.
Dårlig sanger.
Jeg forstod den. Jo mere du forklarer, jo sjovere bliver den.
Det kan ikke være din vittighed! Den skal være god.
Jeg kan fortælle en til. Måske går den an.
Vi har allerede en, men værsgo.
Hr. og fru Goldberg tog til lægen.
Fru Goldberg sagde: "Vil du undersøge min mand?"
Han kigger på ham, kommer tilbage og siger:
"Din mand har et problem med sex.
Han siger til mig: 'Første gang er det godt,
anden gang begynder jeg at svede,
og jeg ender helt gennemblødt.'"
Lægen siger: "Kan du forklare det?"
Hun svarer: "Ja."
Første gang er i november, og anden gang er i juli."
Fantastisk! Max, alle sammen.
Kender du en fyr ved navn Fred Summer?
Nej, hvorfor?
Han præsenterede mig for din mor.
Og?
Og han er død.
Det er jeg ked af.
Tak for den gode afslutning.
Sådan er showbiz.
Jøsses.
Farvel!
Det er sidste stop på min tur.
Jeg skal mødes med Bjorn igen og spise på hans restaurant, Artichoke,
hvor han giver klassisk mad fra Mellemøsten et præg af Singapore.
Hvad er det?
Stegt aubergine, stranddild,
hummus og svampe, rødbede og dukkah.
Det er fantastisk.
Jeg ville dele måltidet med nye venner som Damian,
KF og vores fantastiske lokale hjælper, Milton.
Det styrtede ned udenfor.
Hør lige regnen.
Er det noget bedre at lave, når det regner udenfor?
-Dejligt, ikke? -Her er rigtig rart og hyggeligt.
Det er det, der sker, når man vælger at komme i december.
-Ja. -Kun i december.
Hjemme vil folk spørge: "Hvordan var Singapore?" "Meget våd og lækker."
"Våd og lækker." Det kalder de mig.
Hvad er det? Det ligner en bagel med kaviar og flødeost.
Krabbe-tzatziki
med kaviar og kyllingeskind.
Fedt!
En mellemøstlig version af singaporeansk mad.
Det er mellemøstlig mad fra en singaporeansk drengs perspektiv.
Verden er fantastisk, når den blandes.
Jeg elsker folk, der har talent og sætter pris på lækre ting.
Verden bliver bedre.
Alle kan lave god mad. Det er en god kok.
Hvis man vil være en rigtig god kok, skal man give oplevelser,
skabe minder,
fortælle om kultur.
Tror du, at den traditionelle gadehandlerkultur vil forsvinde?
Ja, hvis vi ikke redder den.
Bevar kulturen, værdsæt kulturen.
Og find nye muligheder
til den ydmyge iværksætter
-med kun en ret. -Ja.
Det her er blæksprutte.
Det er en blæksprutteshawarma med schmaltz.
-Kyllingefedt? -Kyllingefedt.
Hvem er redde til at dø over dette sværd?
Se ham lige, han vil af med os.
-Grønne harissa-rejer. -Harissa-rejer.
Jeg elsker det.
Lidt af det hele.
-Det er rigtigt. -Lav små sandwich.
-Ja! -Og tal, mens du spiser.
"Tal, mens du spiser," selvfølgelig.
Livet er kort.
Livet er kort. Tal med mad i munden.
Hvis du skulle beskrive Singapores køkken med tre ord,
hvilke ville du så vælge?
-"Giv mig mere." -Den var ret god.
Jeg er forelsket i alle.
De sødeste mennesker.
Den fineste kultur.
Den bedste mad.
Med så mange fantastiske påvirkninger
er der ufattelige mængder af lækre ting i Singapore.
Et kort ophold er ikke nok. Det er ikke et stort sted,
men noget siger mig, at der gemmer sig meget mere her.
Har jeg misset noget?
-Min chilikrabbe. -Ja, bak kut teh. Den fik du ikke.
Nej. Ikke endnu.
Du prøvede ikke char hae mee, char kway teow.
Det er Richards skyld!
-Skål! -For Singapore.
-For Phil. -For at komme tilbage!
Sådan!
Nogen, vær sød, vær sød
Nogen
Nogen, vær sød, vær sød
Nogen
Nogen, vær sød, vær sød
Nogen
Nogen, vær sød, vær sød
Nogen
Nogen, vær sød, vær sød
Nogen
Nogen, vær sød, vær sød
Kan nogen fodre Phil?
Åh, vær sød at give Phil mad
Giv ham nu noget mad
Oversat af: Emil Tolstrup