NETFLIX-DOKUMENTTISARJA
Antaa mennä.
Sillä lailla.
Iloinen, nälkäinen mies
Matkustaa meritse ja maitse
Hän yrittää ymmärtää
Pastan, possun, kanan ja lampaan taidetta
Hän ajaa luoksenne
Hän lentää luoksenne
Hän laulaa teille
Ja tanssii teille
Hän nauraa kanssanne
Ja itkee vuoksenne
Hän pyytää vain yhtä vastapalvelusta
Voiko joku ruokkia Philin?
Ruokkikaa hänet nyt
Pohdimme, mihin menisimme tällä kaudella,
ja aloimme tehdä tutkimusta.
Sain jatkuvasti kuulla Mississippin suistoalueesta.
Täytyy sanoa, että ruoka näytti upealta,
historia on upeaa, musiikki on upeaa ja ihmisetkin vaikuttavat upeilta.
Mississippin suistoalue alkaa -
Peabody-hotellin aulasta Memphisistä Tennesseestä -
ja jatkuu Vicksburgiin asti.
Täällä sitä ollaan.
Hyvät naiset ja herrat,
tervetuloa etelän hienoon hotelliin, Peabody Memphisiin.
Tervehtikää Phil Rosenthalia.
Olen saanut kunnianosoituksia,
mutta tämä on ehkä suurin kunnia.
Hyvät naiset ja herrat, maailmankuulujen Peabody-sorsien marssi.
Aivan.
Kun hotelli avattiin 20-luvulla,
eräät miehet lähtivät sorsametsälle ja humaltuivat.
He toivat mukanaan sorsia, joita käytettiin houkutuslintuina.
Sitten sorsat päätettiin pitää hotellissa.
Niillä on pieni asunto katolla.
Hienoa, sorsat.
Hei hei, sorsat.
Tuntemamme eteläinen ruoka syntyi halvoista paikallisista aineksista,
joista tehtiin maukasta ruokaa kotimaan tavoin.
Hyvä esimerkki on grillaus,
Karibialta peräisin oleva hidas kypsennys, joka mureuttaa lihan.
Sitten sen voi maustaa herkulliseksi.
Etelän klassikoita on kaikkialla.
On kuitenkin ihmisiä, jotka eivät ole maistaneet niitä.
Oletko Desiree?
Kyllä. -Sinulla on mukava kuppila.
Kiitos.
Tässä on Desiree Robinson.
Hän on pitänyt tätä paikkaa vuosia.
Voinko kysyä jotain?
Paljonko sokeria "makeaan teehen" pitää laittaa?
Jos tekisin sen itselleni ja tahtoisin olla iloinen…
Niin? -Ainakin kolme ruokalusikallista.
Se on makeaa.
Pidän makeasta makeasta, tulisesta tulisesta…
Happamasta happamasta. -Niin.
Joten… Mitä?
Hyvänen aika. Hei.
Pidätkö grillikastikkeesta?
Pidän kaikesta. -Kastike kaunistaisi niitä.
Olisi pitänyt paastota.
Savuista. Hyvää.
Mukavaa, että pidät siitä. -Kovasti.
Auttaako perheesi täällä?
Vanhin lapsenlapseni on johdossa.
Sinulla on myös lapsenlapsenlapsi. -Hän on tuolla.
Mikä hänen nimensä on? -Alexander.
Tule tänne, Alexander. -Tuolla on kuva miehestäni.
Poika näyttää enemmän häneltä kuin mies itseltään.
Hei, nuori mies. Onko nälkä?
Joo.
Onko tässä mitään, mistä pidät?
Mitä tuo on?
Tämäkö? Se on kokonainen broileri.
Tahdotko maistaa? -Onko se kanaa?
Se on kuin pieni kana, mutta melkein parempaa.
Se on superkana. -Haluan kanaa.
Tahdotko maistaa? Ota siitä jalka.
Autanko? Noin.
Niin. Katsopas tuota.
Siinä on kahva.
Aika hyvä, vai mitä? Maista.
Hyvää.
Eikä sitä mennyt nenään. Pidän tästä.
Hyvää. Oletko syönyt näitä ribsejä?
En ikinä. -Mitä?
Haluan maistaa. -Maista!
Etkö ole maistanut tätä, vaikka kuulut perheeseen?
Eikö hän ole koskaan halunnut maistaa?
Ei. -Johan nyt.
Hyvää.
Niin minustakin. -Se on hyvä.
Mikä on lempiruokasi?
Makkara.
Mitä me enää odottelemme?
Kun sain lapsena makkaravoileipiä,
vanhempani osoittivat sillä tavoin minulle,
etteivät he juuri välittäneet minusta.
Täällä siinä on iso, paksu lihakimpale,
joka on paistettu pannulla, ja on kastiketta ja kaalisalaattia.
Tekee mieli lyödä vanhempiaan.
Annan sinulle puolet leivästäni.
Mitä sanot? -Mitä?
Jep. Ole hyvä. Sinä saat sen. -Kiitos.
Haukataan yhdessä. Valmiina? -Joo.
Koko leipää.
Minä tykkään makkarasta.
Etkö halua leipää, vaan pelkän makkaran?
Tee, kuten tahdot.
Pitää saada juusto… -Tuo on hyvää. Se on kaalisalaattia.
Oletko valmis?
Yksi…
…kaksi, kolme!
Nami.
Maistatko leivän ja kaalin kanssa?
Olet kuin omat lapseni.
Mikä tuo on? -Perunasalaattia. Pidätkö siitä?
Perunasalaattia. Oletko maistanut sitä?
En. -Tahdotko maistaa?
Joo.
Syö papuja. -Hän haluaa.
Niinkö? -Hän on valmis maistamaan.
Se on kylmää ja kermaista, makeaa ja herkullista.
Onko se kylmää? -Perunasalaatti on aina kylmää.
Inhoan kylmää.
Etkä inhoa.
Inhoan. -Et inhoa.
Tiedätkö, mistä tiedän? -Mistä?
Pidät jäätelöstä.
Sitä voi nuolla.
Tätä pitää pureskella hampailla ja…
Tee palvelus. Ota vähäsen haarukkaasi.
Oletko valmis?
Olet huolellisin näkemäni ihminen.
Se on hyvää. Tiedät sen.
En tykkää.
Mistä siinä et tykkää? -Maistan kylmyyden.
Minulle käy noin jatkuvasti. -Äiti varmaan tietää, mitä olen tehnyt.
Naamani on ihan sotkussa.
Tämä on viiden lautasliinan paikka. Eikö?
Monet väittävät samaa, mutta rock 'n' roll syntyi täällä Sun Studiolla.
Täällä äänitettiin legendoja, kuten B.B. King, Roy Orbison, Johnny Cash,
ja tietenkin myös erään Elviksen ensimmäiset levyt.
Sain kutsun Mississippi Boulevardin kristilliseen kirkkoon -
miesten kokkauskilpailun tuomariksi.
Hei, kaikki.
Eri tuomarit kai tuomitsevat eri asioita. -Kyllä. Tässä on alkupaloja.
Minä olen hyvä alkupalojen kanssa. Kuka niistä ei pitäisi?
En ole monesti tuomaroinut ruokakisoissa, mutta otan tämän vakavasti.
Kerro nimesi. -Marian.
Minä olen Phil. -Mukava tavata.
Hauska tavata. Oletko asunut täällä koko ikäsi?
Olen syntynyt Alabamassa ja kasvoin siellä.
Memphis on kotini, koska olen ollut täällä vuodesta 1989.
Niin. -Ja pidän siitä.
Olen ollut täällä kaksi päivää, ja minäkin pidän siitä jo.
Pidät siitä! -Kyllä.
Verrataanko muistiinpanoja? Sinä aloitat tortillakeitolla.
Tortillakeittoa. -Antaa mennä.
Hyvää. Mitä sanot? Olisiko hiukan liikaa suolaa?
Se on vähän suolaista. -Vähän.
En tahdo vaikuttaa sinuun.
Kokeillaan parsakaalijuustomaissileipää.
Parsakaalijuustomaissileipää.
Pidän tästä. -Niin minäkin. Aika hyvää.
Mitä seuraavaksi? Näyttää munakääryleeltä. -Tämä on soulkääryle.
Soulkääryle!
Hieman makeaa. -En odottanut, että se olisi makeaa.
En minäkään. Seuraava.
Makkaraa ja juustoa. -Sen on pakko olla hyvää.
Mitäs sanot?
Luulen, että maissileipä voittaa.
Toistaiseksi.
Maistetaan kanasalaattia.
Siinä on omenaa. Yäk.
Onko kukaan yrittänyt lahjoa sinua? -Ei. Ei vielä.
Toivon lahjusta. -Se olisi mukavaa.
Anteeksi, miltä kana maistuu?
Herkullista. -Hän ei sano.
Se oli hyvää.
Näen sen. Ei tarvitse sanoa mitään. -Se oli hyvää.
Samat sanat.
Pitää kai tuntea joku, että pääsee… -Pääruokiin.
Niin.
Tämä on hyvää. Mitä tämä on? Tacokeittoa.
Pidän tästä.
Tuo olisi hyvää, jos siihen dippaisi maissileipää.
Marian! Ne sopivat yhteen. -Niin sopivat.
Jospa palkitsemme kaksi.
Joukkueena. Mutta sen jälkeen on työskenneltävä yhdessä.
Se on sääntö. -Aivan.
Kyllä. Kastan keittoon. -Huomaatko?
Kyllä vain.
Äänestimme maissileipää.
Nyt voimme seurustella salissa ja ahmia muita herkkuja.
Saisinko ruokaa
Laula se vielä!
Saisinko ruokaa
Hankin sinulle levytyssopimuksen.
Kalkkunaa!
Komea koipi. Mitä jos vien sen käsistäsi?
Vau! Häränhäntää!
Teimme hyvää työtä, vai mitä?
Toivottavasti voittaja on meidän. -Sitä minäkin toivon.
Jos se, mistä emme pitäneet, voittaa, alan kaataa pöytiä nurin.
Parsakaalimaissileipä muuten voitti.
Beale Street on ollut kaupungin musiikin keskus 1800-luvulta asti.
Väki kokoontuu tänne yhä joka ilta kuuntelemaan bluesia.
Minulla on tosi hauskaa täällä. Vain yksi asia voisi pilata sen.
Paljon onnea, Richard
Paljon onnea vaan
Sinun pitää puhaltaa ne.
Oletko tehnyt tätä ennen?
Voitteko uskoa? 68-vuotias.
Anna sitä porukalle.
Ole hyvä.
Annatko kaverillekin?
Nyt kun siitä päästiin, poiketaan vähän syrjempään.
Täällä on talo. Hei!
Hei! -Minä olen Phil. Mitä kuuluu?
Hyvää vain.
Hei. Hauska tavata.
Ihanaa.
Hei, Talbert. -Hei. Miten menee?
Talbert Fleming on Jim & Samella's Housen omistaja ja keittiömestari.
Talo on nimetty hänen isovanhempiensa mukaan.
Hyvänen aika. Nyt on tosi kyseessä.
Talbert varttui syöden isoäitinsä ruokia ja auttaen häntä ruoanlaitossa.
Sitten hän otti haltuunsa naapuritalon -
ja muutti sen ravintolaksi.
Jestas sentään. Tämä on aamiaista!
Näin meillä tehdään.
Täytyy minunkin aloittaa.
Istutaan yhteiseen pöytään.
Mitä kuuluu? -Saamme aamuannoksemme.
Olet jo kuuluisa, sillä näin lehtiartikkelin tästä paikasta,
ja sinun kuvasi oli siinä.
Oletko paikan kuningatar? -Kyllä.
Onko sinulla kuningas? -On. Siinä hän on.
En tarkoittanut tunkeilla. -Ei hätää.
Tämä on ehkä parasta matkustamisessa.
Kun saa istua aterioimaan juuri tapaamiensa ihmisten kanssa.
Täällä on vilskettä ja meteliä.
Aina. -Ainako?
Viikollakinko? Jos tulisin arkipäivänä, olisiko hän täällä?
Varsinkin nämä tyypit.
He ovat naapureita kadun toiselta puolelta.
Kuulin, että alkuperäiset Jim ja Samella asuivat kadun toisella puolella.
Kahden oven päässä. -Naapurissa.
Olitteko ystäviä? -Kyllä.
Hei!
Jestas. Näyttää hyvältä. -Tosi hyvältä.
Ruokarukous.
Isä, kiitämme ruoasta, jonka saamme -
kehomme ravinnoksi Kristuksen kautta, aamen.
Nyt voitte syödä. -Aamen!
Ai, hei!
Päällä on karamellisoitua omenaa.
Ja lisäksi Crown Royal -siirappia.
Omenavohveleita Crown Royal -siirapilla.
Kyllä, kiitos.
No niin.
Juku.
Eikö vain? -Kerron tästä.
Crown Royal -kastiketta!
Maista tuota.
Kyllä vain. -Ota siitä.
Meillä tämä olisi kugel. Onko se teille tuttu?
Se on juutalainen juttu. -Tosi hyvää.
Tämä on hyvää.
Unohtakaa, mitä sanoin. Ei tämä ole kuin kugel.
Tässä on katkarapuja ja kauraa.
Kiitos!
Katkarapuja ja kauraa!
En tiennyt, pitikö tuohon vastata.
Onko väärin juoda kastike? -Ei.
Siksi kai se on kupissa.
Ihanaa. Hei!
Tuo on… -Friteerattuja hummerinpyrstöjä.
Ajattelin ensin, että miksi valmistaa hummeria noin.
Se on leivitetty kuin uppopaistettu kana. Frittikanahummeria kai sitten.
Tarvitseeko hummerinpyrstöä kanafriteerata?
Pitääkö kaikki kanafriteerata?
Kuulkaa, tämä on yksi hienoista ruokalajeista.
Heti kun tämä tuli, unohdin kaiken muun.
Oletteko nähneet tätä muualla?
Miltä ruoka maistuu? -Se on herkullista!
Talbert! Nyt olen friteerattu hummeri -fani.
Hummeri on pehmeää ja mehukasta leivityksen alla. Se on -
sensaatiomaista.
Pidätkö siitä, Phil?
Tämä on uusi lempitapani syödä hummeria. -Aivan.
Mutta kertokaapa totuus. Loppupäivän aikana -
ette varmasti liiku paljon.
Minä en liiku enää.
Hän ei liiku, mutta minä olen liikkeellä.
Olen nyt 77. Olen nauttinut joka päivästä.
Siinä se. -Kyllä.
Kerro, mikä on 58 vuoden onnellisen avioliiton salaisuus.
Pysy polvillasi. Rukoile.
Kuulostaa tutulta.
En unohda tätä kokemusta. Se oli todella kaunista.
Kiitos, että sain tulla.
Tämä oli ilo. -Aplodit Talbertille!
Tämä oli kuin ihannekuva…
Olet ihana.
…etelän vieraanvaraisuudesta.
Hyvää jatkoa.
Toivottavasti tulet takaisin. -En malta odottaa sitä.
Memphis, mukavaa.
Sain kokea etelän vieraanvaraisuuden, ja nyt lähdemme tien päälle.
Nyt otetaan tiekuvaa.
Teen jotain, mitä en ole ennen tehnyt.
Menen Mississippiin.
En halunnut ajaa maan poikki. Arvelin, että selkäni kipeytyisi.
Onneksi matkan varrella on monia pikkukaupunkeja.
Olemme valtatiellä 61.
Ensimmäinen pysähdyspaikka on Clarksdale, Mississippi.
Abe's Bar-B-Q on pakollinen pysähdyspaikka.
Sen perusti libanonilainen siirtolainen vuonna 1924.
Tämä on hänen versionsa etelän grilliruoasta.
Tämä on minun mieleeni.
Konstailematon paikka, jossa ruoka on varmasti hyvää.
Tämä on ollut tässä niin kauan kuin muistan.
Eikä Clarksdalessa voi käydä käymättä Aben grillillä.
Mahtavaa.
Mies, jolla on maailman paras aksentti, on Hank Burdine.
Hän on kirjailija, herrasmiesviljelijä ja historioitsija.
Se on kaksikerroksinen. Näyttää Bic Macilta.
Mitä tykkäät?
Juku. Ihan täydellistä.
Mikä maku.
Sinulla ei ole viiksiä. Minulla kuluu tässä paljon lautasliinoja.
Minäkin tarvitsen liinan.
Hyvää. -Todella hyvää.
Mistä muusta tämä tunnetaan? -Tämähän on tamale-maata.
Greenville on itse asiassa maailman tamale-pääkaupunki.
En tiennytkään.
Täällä on monikulttuurinen sekoitus eri kansallisuuksia.
Meksikolaiset siirtotyöläiset toivat tamalet mukanaan -
1900-luvun alussa. Siitä tuli nopeasti perusruokaa.
Tätä me kutsumme ihan hienoksi syömiseksi.
Sinähän olet Pat. -Kyllä.
Isoisäni oli Libanonista. Hän tuli tänne vuonna 1914.
Miksi tänne?
Vanhemmat panivat hänet ja kaksi sisarusta laivaan.
He käskivät lähteä. En tiedä, miten hän tuli Clarksdaleen.
On uskomatonta, miten ja minne eri vaikutteet ja kulttuurit asettuvat.
Teemme paljon yhdessä. Teemme kovasti töitä ja syömme yhdessä.
Täältä tulee paljon musiikkia.
Amerikkalainen musiikki syntyi Mississippillä.
Aivan. -Elvis Presley.
Hän hioi taitojaan bluesin parissa, ja kuten Muddy Waters sanoi:
"Blues sai lapsen, ja sen nimeksi tuli rock and roll."
Kuuntelipa mitä musiikkia hyvänsä, sen juuret ovat täällä jokisuistossa.
Jep.
Clarksdale on juuri nyt bluesin koti.
Valtatie 61 tunnetaan "Bluesin valtatienä".
Niin.
Aivan takanamme on erikoinen paikka, teiden 49 ja 61 risteys. The Crossroads.
Tarinan mukaan Robert Johnson myi siellä sielunsa paholaiselle -
oppiakseen soittamaan bluesia.
Moni joutuu elämässään risteykseen. -Niin. Jokaisella on risteyksiä.
Sen ei tarvitse tapahtua keskellä yötä Mississippin suistossa.
Legenda elää, koska siihen on helppo samastua.
Onko kaikki hyvin?
Haluaisin syödä kaiken loppuun, mutta kuolisin.
Miellyttävästi kuitenkin.
Se voisi olla logosi. "Miellyttävä kuolema."
Seuraava pysäkki on noin 65 kilometriä etelään.
Cleveland on nimetty presidentti Grover Clevelandin mukaan.
Se on kukoistava kulttuurikeskus Blues Trailin varrella,
ja siellä on myös oma Grammy-museo.
Nyt tapaamme tulevia palkintojen voittajia.
Tämä on Delta Arts Alliance.
Täällä lapset saavat tanssia, taiteilla ja laulaa.
Erinomaista.
Bravo!
Joka lapsen pitäisi saada mahdollisuus.
Oletko tehnyt hyppyjä, Phil?
Mitä? -Oletko tehnyt hyppyjä?
En noin 40 vuoteen. -Selvä.
Voisimme näyttää sinulle yhden hienon hip hop -jutun.
Niinkö? -Niin.
Eli, pojat, aloitetaan tästä. Jalat suorina.
Hyvä! Sitten käännytään alas.
Nyt jalka nousee ylös ja hyppy.
Täältä…
Phil, yritä kävellä ympäri.
Juuri noin.
Kun palaat, laskeudut taas alas.
Tapoimme Philin.
En osaa elvyttää.
On vain yksi keino elvyttää kaltaiseni mies.
Lisää ruokaa.
Onneksi aivan lähellä on Delta Meat Market,
missä Cole Ellis on tuonut uudenlaista ruokakulttuuria -
tähän maailmankolkkaan.
Hän avasi ravintolan 2013,
ja samana vuonna Matty Bengloff avasi Delta Dairyn vastapäätä.
Tässä on kolmiosalaatti.
Se on ollut perusannoksiamme alusta asti.
Päällä on kotitekoista kirnupiimäkastiketta,
chilikastiketta, tomaattia, pekonia ja homejuustoa.
Tuomme oman säväyksemme tavalliseen salaattiin.
Tämä mies tekee uusia ruokia paikallisista aineksista.
Myskikurpitsakeittoa, jossa on kikherneitä, minttua ja hunajaa.
Kurpitsa tulee ystävältämme Florasta Mississippistä.
Herkullista.
Viljely on täällä teollista.
Pelloilla kasvaa lähinnä maissia, joka kuljetetaan proomuilla -
eläinten ruoaksi ja jalostukseen.
Muutama harva tila täällä kasvattaa ns. ihmisten ruokaa.
Yritämme parhaamme mukaan tukea heitä.
Loistavaa. -Kiitos.
Kerro kulinaarikoulutuksestasi.
Vuodet isoäitini lieden ääressä, missä opin kaikenlaista.
Ajattelin, että voisin olla hyvä tässä. Voisin kokeilla elää sillä.
Työskentelin ensin Magnolia'sissa,
Hominy Grillissä ja muissa paikoissa Charlestonissa.
Vuonna 2013 päätimme vaimoni kanssa, että tahdomme kasvattaa tyttömme täällä.
Muutimme ja avasimme tämän paikan.
Olen jo fani.
Söin jo keittoa, ja syön salaatin loppuun.
Oho!
En ehkä syökään.
Niin. -Toivottavasti jäi tilaa.
Kyllä. Jäi vähän.
Tässä tulee artesaani-kalkkunaleipä ja bataattia.
Hanger steak, ranskalaisia ja kastiketta.
Tässä on pahamainen hanger steak frites.
Hyvin hieno. -Totta.
Ranskankielinen sana tekee kaikesta hienoa.
Tryffelin ja muun hömpötyksen sijaan -
käytämme Hoover-kastiketta. Hoover Lee Anguillasta.
Olen maistanut sitä aiemmin!
Hyvää.
Haluan syödä lisää. Niin syönkin.
Mitenkähän paikalliset ovat reagoineet tällaiseen ruokaan?
Ihmiset pitävät tutusta ruoasta.
Pidän siitä, mitä Cole on tehnyt. Erilaista mutta helposti lähestyttävää.
Ei sillä väliä, miten mieli avataan.
Joskus pitää ensin avata suu.
Niinpä. -Mieli kyllä seuraa.
Vähän matkan päässä on Greenvillen kaupunki.
Se oli aikoinaan suuri ja kosmopoliittinen kaupunki,
jossa oli kukoistava keskusta ja Pulitzer-palkittu lehti.
Kaupungin alamäki alkoi, kun satama muutti pois -
ja ostoskeskukset tappoivat pääkadun.
Onneksi täällä on vielä muutama instituutio.
Olkaa hyvä. Kiitos.
Jim's Cafe on ollut avoinna vuodesta 1909.
Evelyn pyörittää paikkaa, kuten hänen isänsä ennen häntä -
ja isovanhempansa ennen sitä.
Hei, Phil! -Mitä kuuluu?
Minulle sanottiin, että jos tulisin tänne,
löytäisin täältä "Tiedon pöydän".
Pitää paikkansa. -Mukava tavata.
Tulemme nauttimaan.
Aivan. -Ja oppimaan.
Useimmat meistä tietävät jo kaiken, joten on vaikea oppia mitään.
Tiedon pöydässä on ollut poliittisia erimielisyyksiä.
Joka päivä.
Minua sanotaan ainoaksi liberaaliksi.
Olette silti ystäviä ja syötte täällä joka päivä.
Olemme eri mieltä hyvässä hengessä.
Niin sen pitäisikin olla.
Katsokaa tuota!
Se on Dirty Burger. -Miksi se on Dirty, likainen?
Sitä pitää kysyä Evelyniltä.
Poikani lempinimi on Dirty Brown. Hän kehitteli tämän leivän.
Miksi häntä sitten sanotaan Dirtyksi? -En ole kysynyt.
Likainen mies. -En halua tietää.
Kyllä se selviää.
Tiedon pöydässä se selviää!
Oletteko syntyneet Greenvillessä? -Minä olen.
Jotkut ovat. -Olen ollut täällä kauan.
Useimmat ovat olleet täällä 50-60 vuotta. -Vain?
Teillä on täällä perheet. Lapsenlapsia. -Ei täällä.
Useimmat lapsemme ovat lähteneet muualle.
Mahdollisuuksia on vähän. -Ymmärrän.
Missä näette toivoa? Täällä on uusia asuntoja, lihakauppa.
Korttelin päähän rakennetaan 41 miljoonan dollarin oikeustalo.
Aina on toivoa.
Haluatko sipulirenkaan?
Tällaisia sipulirenkaitten pitää olla!
Tulisin jo näiden vuoksi.
Onko tuo sitten "Tyhmien pöytä"? -Kyllä.
On se.
Anteeksi. -Hei!
Dirty tuli juuri.
Niinkö? Jutellaan. -Tule tänne.
Minä olen Phil.
Jerred Brown. -Hei, Jerred.
Tässä on kysymys Tiedon pöydälle. He eivät tiedä kaikkea.
He eivät tiedä, miksi sinua sanotaan Dirtyksi.
Sain lempinimen lukiossa jalkapallosta. Jalkapallojuttuja.
Onko tuo virallinen tarina? -Tuota tarinaa kerron.
Olkaa hyvät. -Kiitos.
Olen tärkeässä kokouksessa. Soita myöhemmin. Kiitos.
Hienosti hoidettu.
Täytyy muistaa tuo, kun vaimo soittaa.
Se oli hauskaa. Tunnen jo itseni fiksummaksi.
Nyt menemme hienoon paikkaan.
Tämä on asuinaluetta.
Tavallinen talo.
Hei, kaikki.
En tiennyt, mitä odottaa.
Luulin, että saisin täällä sitä mitä täällä yleensäkin,
eli jotain hyvää.
Friteerattua kanaa, grillilihaa.
En tiennyt, että tulin yhteen maan parhaista pihviravintoloista.
Dominic "Big Doe" Signa perusti paikan vuonna 1941,
ja hänen pojanpoikansa Baby Doe paistaa yhä pihvejä.
Ensimmäiseksi täällä näkee massiiviset lihakimpaleet,
ja kun ylittää kynnyksen,
vastaan tulee ehkä yksi Luojan upeimmista luomuksista.
Hei. Olet varmaankin Flo.
Kyllä. -Minä olen Phil.
Phil, mukava… Ei, me halaamme.
Ihanaa.
Me halaamme.
Minä en kättele ketään. Minä halaan.
Hän on Flo-täti.
Hauska tavata. -Onneksi tulin.
En saa tällaista vastaanottoa kotonani. -Etkö?
En. Tuletko asumaan kanssani? -Tulen.
Hyvästi, Doe. Minä lähden.
Menen kotiin.
Sain hyvän tarjouksen.
Onpa kaunis salaattikulho.
Kuulin tästä kulhosta. -Aivan.
Tämä on kuuluisa "märkä salaatti".
Tiedätkö sen salaisen ainesosan?
Onko se rakkaus? -Hän tietää kaiken!
Kun katsoin sinua, tiesin, että se on se.
Kyllä minä lähden hänen mukaansa.
Lähdetään. -Hei hei, Monica.
Show on ohi!
Lähden hänen mukaansa. Hei hei, kaikki.
Ennen karkaamista on parasta maistella ruokaa.
Ja tässä on Julia, jonka vuoksi olen täällä suistolla.
Hei!
Jos katsoitte New Orleans -jakson, näitte Julia Evans Reedin,
joka on loistava tarinankertoja, seurapiirileidi ja kirjailija.
Hän on myös etelän suurlähettiläs,
etenkin Mississippin suiston, koska hän on täältä.
Tuossa vasta pata.
Se on taideteos.
Siinä on mennyt 60 vuotta.
Hank liittyy taas seuraamme.
Viinaa on… Mitä?
Hyvää. -Jätetäänkö nämä vain pöytään?
Kaltaiseni juopot tuovat ne.
Toitko tämän? -Ne täytyy tuoda.
Olimme kuiva osavaltio vuoteen 1966, eikä tänne vaivauduttu hankkimaan lupaa.
Miksi pitäisi? Kun tuo oman viininsä, saa hyvää tavaraa.
Saako olla hyvää tavaraa? -Ei, minulla on jo halpaa ja hyvää.
Mitä sinulla on? -Laita vähän lisää. Paikka.
Jestas. -Paikataan.
Suosittelen tamalea salaatin kanssa.
Ovatpa nämä kauniita.
Ensimmäinen kiinteä ruoka, mitä söin lapsena.
Sain tulisen tamalen ja käskyn olla hiljaa.
Ei onnistunut.
Söin täällä jo kohdussa.
Äidistäni on kuva istumassa portailla, kun hän odotti minua.
Sinusta tuli tulinen. -Niin oli tarkoitettu.
Hank kehui, että kasvoitte yhdessä.
Hank on minua vähän vanhempi, mutta… -No…
Flo, ihanaa salaattia! -Pidätkö siitä?
Se on herkullista. -Hyvä.
Ehdota pomolleni palkankorotusta. -Kyllä!
Florence, milloin tulit tänne töihin? -Ennen avioliittoani.
Jughead. -Jughead, aivan.
Hän oli alkuperäisen omistajan veli.
Doenko? -Niin.
Seisoin tuolla, missä hän paistaa ranskalaisia.
Paistoin niitä.
Mieheni avasi ostereita tuon ikkunan ääressä.
Poltin ranskalaiset,
koska katselin häntä.
Ehkä siksi vaimoni ei ole hyvä kokki.
Florence, tule viereeni.
Minäkö? -Niin.
Teit salaatin. Työsi on tehty, ystävä.
Hyvä on.
Ja se on hyvää. -Voi luoja.
Tämä salaatti ei toimisi paperilla. -Ei niin.
Salaatti näyttää märältä ja vetiseltä,
kunnes sitä maistaa.
Salaatti ei ole mitenkään hieno. Se vain maistuu mahtavalta.
Pariloitua katkarapua ihanassa kastikkeessa.
Valtavat viipaleet valkosipulileipää ja sitten friteerattua katkarapua.
Olen tehnyt melko virallisen tutkimuksen maan friteeratuista katkaravuista.
Tämä on parasta.
Teetkö mitään väärin?
Kerro Philille miehestäsi Jugheadista. -Häiriötekijästä.
Millaiset ensitreffit olivat?
Ne olivat pyhäinpäivänä jalkapallopelissä.
Kauanko siitä on?
Menin naimisiin, kun olin 23,
ja olen nyt 39.
Voit laskea siitä.
Muistatko pelin?
En. Söin popcornia ja katselin häntä. Hän oli komea.
Doen ruokapaikka on legendaarinen, eikä vain paikallisesti.
Liza Minnelli kävi täällä.
Ja hänen äitinsä. -Judy Garland…
Willie Nelson istui tuossa.
Johnny Cash ja Willie Nelson ovat käyneet.
Sattuivat vain tulemaan.
Sen ymmärtää, miksi.
Katsokaa tuota! Tämä ei ole yhdelle hengelle.
Katsokaa, miten iso!
Luonnollisesti luulin, että pihvi on koko pöydälle.
Herran tähden!
Se oli minulle. Jättimäinen pihvi minulle!
Katsokaa, miten pehmeää. Näin se homma toimii. Täydellistä!
Juku! -Olet oikeassa kohdassa.
Niin olen.
Missähän se huono kohta on?
Mitäs sanot? -Kaunista.
Ja ranskalaiset on paistettu vanhoissa valurautapannuissa.
Hienoa. Pihvi frites. -Aivan.
Kun pannuista luovutaan, kaikki on ohi.
Uskomatonta!
Loppuiko viini? -Sitä on runsaasti.
Hitto vie.
Hei.
Oletko leikkuuttanut hiukset? -Leikkuutin ennen lähtöäni.
Niitä ei ole paljoa jäljellä. -Katso vain itseäsi.
Oletko Memphisissä?
Memphisistä Tennesseestä alkaa Mississippijoen suisto,
ja valtatie 61 kulkee joen vartta alaspäin.
Ihmiset vaikuttavat ystävällisiltä.
Aivan totta. Ja se on parasta.
Alue on moninainen, ja kaikki tulevat toimeen kaikkien kanssa.
Olin eräässä Jimin kahvilassa, joka on ihan tässä lähellä.
Olin… Sinä pitäisit tästä, isä.
Kuusi vanhaa miestä syö lounasta joka päivä.
Heidän pöydässään on kyltti: "Tiedon pöytä".
Joka päiväkö? -Niin. Jokseenkin päivittäin.
Miehillä on mielipide-eroja,
mutta niiden ei anneta tulla ystävyyden tielle.
Se oli todellinen oppitunti.
Televisiossa nähdään pahimmasta pahin.
Näimme todellisuudessa jotain ihan päinvastaista.
Koska useimmiten ihmiset ovat mukavia.
Se vain ei ole jännittävä puheenaihe.
Tiedättekö, mitä tapahtui, kun eri kuppikunnat olivat eri mieltä?
He söivät ja tulivat toimeen.
Mitä siellä tapahtuu?
Meillä oli mielenkiintoinen aamu. Söimme munia,
ja kaikissa munissa, kaikissa neljässä munassa,
oli tuplakeltuaiset.
Mitä? Saitte jättipotin.
Kuin joulu, uusivuosi ja hanukka yhdessä.
Jättipotti.
Saanko sanoa vielä yhden asian? -Mitä?
Eilen näimme leppäkertun -
ikkunan ulkopuolella.
Avasimme ikkunan,
ja toinen lensi sisään ja saimme sen.
Eli tuplakeltuaiset ja…
Tuplaleppäkertut.
Se tarkoittaa jotain. -Mitä se tarkoittaa?
Hyvin henkistä. -Hyvä on.
Mitä muuta uutta? -Niin.
Tervetuloa minun maailmaani. -Hyvin mielenkiintoista.
"Olet kiehtova nainen." Niinkö ajattelet?
Mitä?
Saan kuulla tuollaisia tarinoita kaiken aikaa.
Mitä muuta? Pelasitteko sanapeliä?
Max keksi sanan.
Hän ei halunnut pelata, mutta hän halusi keksiä sanat.
Yksi… -Jalosta.
…oli "jalosta".
Se on vaikea sana.
En keksinyt sitä, ja sitten sanoit: "Käytän sitä lauseessa."
Sano vain, Max.
Odotin bussia, mutta palelin jalosta ja meninkin metrolla.
Joudutte siis kärsimään sitä peliä.
Kukaan ei arvaa sanaa,
jonka hän kirjoitti vain saadakseen kertoa tämän.
Mitä muuta?
Keksijä.
Käytitkö sitä lauseessa?
Kahvitunnilla tarjottiin myös keksijä.
No niin.
Minulla on hyvä ohjelma, täytyy sanoa.
Kun sinä olet mukana, ohjelma on hyvä.
Pidä hauskaa.
Hei hei! -Heippa, Richard!
Minulla on ehdokas Tiedon pöytään.
Tämä on Highland Club Greenvillen eteläpuolella.
Tapaamme siellä muutamia matkan varrella tapaamiamme ihmisiä.
Dan-niminen mies paistaa meille monnia.
Monet pitävät sitä suistoalueen parhaana.
Musiikin tarjoavat Ferd, Raymond ja Valley.
Hank on täällä ja tietenkin Julia. Cole Ellis Delta Meat Marketista.
Vanha ystäväni Talbert Jim & Samella'sista.
Henry? Haluatko syödä?
Saanko antaa sille makupalan? Istu.
Noin.
Voi, hauva.
Olet hyvää mainosta.
Käykää käsiksi. Älkää ujostelko. -Ei tarvitse käskeä kahdesti.
Herran pieksut.
Mitä siinä on? -Varraskanaa ja kaalisalaattia.
Mitä sinulla on? -Papuja ja chow-chow'ta.
Hienoa! Perunasalaattia.
Onko tämä alligaattoria? -On.
Oliko se iso? -Kolmemetrinen kai.
No niin.
Alligaattoria.
Alligaattorikastikkeella.
Katsokaa tätä monnia.
Onko tämä hyvä lautanen?
Kaikkeahan pitää maistella.
Tämä on mahtavaa. Papuja, alligaattoria, chow-chow'ta.
Maistoitko jo alligaattoria? -Kyllä! Voi luoja.
Maistan nyt.
Hyvää.
Niin on.
Näiden mausteiden kanssa söisin vaikka kenkäni.
Selvä.
Alligaattori ei ole mureaa. Sitä saa pureskella.
Totta. -Mutta se on hyvää.
Mutta niinhän sen pitääkin olla.
Alligaattorit ovat sitkeitä.
Sitä voi pureskella ja nautiskella.
Voi painia sen kanssa.
Alligaattori on syötävä ennen kuin se syö sinut.
Aivan.
Alligaattori onnistui hyvin.
Kastike on Mississippin juttu.
Sen nimi on comeback-kastike. -Ymmärrän.
Boom boom -kastike muistuttaa comeback-kastiketta.
Se on todella tulista.
Kun sitä maistaa… Boom boom.
Entä miten käy myöhemmin?
Boom boom siinäkin.
Enhän kuvittele? Tämä on mahtavaa. -Niin on.
Tämä on kevyttä eikä rasvaista.
Eikä maistu mudalta. -Niin.
Voinko tavata Danin?
Olen syönyt monta palaa monniasi. Tahdoin kiittää kädestä pitäen.
Kiitos.
Ei siinä koskaan huonosti käy, kun mestarin kanssa syö.
Jos on huonosti käymisen mestari.
Se on hän.
Moni ruoka on paikallista. Sitä syödään, mitä on saatavilla.
On kuitenkin oma taiteenlajinsa tehdä siitä näin hyvää.
Näkemiin, kaikki. Kiitos vieraanvaraisuudesta.
En tiedä, mitä odotin.
Täällä on ihanaa.
Katsokaa näitä ihmisiä.
He eivät tunne minua, eikä heidän tarvitse pitää minusta.
He kuitenkin näyttivät todella pitävän toisistaan.
He toivottavat vieraat tervetulleiksi.
Eikö niin pidäkin olla?
Hei hei, Phil! -Katso, tuolla on koira.
Hank! -Tulehan, Phil.
Kuka tuo on? -Boudreaux.
Boudreaux.
Hank antoi minulle kyydin joen kautta.
HAUSKANPITO-OSASTO
Tässä on mahtava Mississippi.
Katso, miten se kiemurtelee.
Boudreaux on kapteeni.
Edith Wharton sanoi: "Hienoa matkustamisessa on se,
että huomaa, kuinka paljon on ystävällisiä ihmisiä."
Sen tosiaan huomasi Mississippin suistoalueella.
Millaisia eläimiä täällä on? Onko joessa alligaattoreita?
On. Joku on varmaan jo uinut ohi.
Eikä! Hei, sain ajatuksen. Mennään takaisin!
Rakkaalle ystävällemme Julialle. Teit mahdolliseksi tämänkin jakson.
Hänen pöytäänsä istahda
Jos nälkä yllättää
Kun leipää yhdessä murtaa
Tulee vieraasta ystävä
Hän ajaa luoksesi
Hän lentää luoksesi
Hän laulaa teille
Ja tanssii teille
Hän nauraa kanssanne
Ja itkee vuoksenne
Hän pyytää vain yhtä vastapalvelusta
Voiko joku ruokkia Philin?
Ruokkikaa hänet nyt
Tekstitys: Teija Kuivalainen