EN ORIGINAL-DOKUMENTÄRSERIE FRÅN NETFLIX
Välkomna till En gammal jude på lösa, vassa stenar.
The Big Island har ett otroligt landskap.
Mycket av det kommer från relativt nytt lavaflöde
som blir till svart lavasten när den svalnar och hårdnar.
Landskaptet är väldigt ojämnt,
så min bror tänkte: "Varför går inte du omkring i det?"
Det är inte här människor går. Jag gillar inte det här.
Vet ni vad problemet är? När man sätter ner händerna,
skär man sig.
Det är som en hög med briketter om de blandades med glas.
Varför gör jag det här?
Bra för att hajka.
Tack, Richard.
Idiot.
En lycklig, hungrig man
Reser över både hav och land
Han lär sig allt han kan
Om pasta, fläsk, kyckling och lamm
Han kör till dig
Han flyger till dig
Han sjunger för dig
Och dansar för dig
Han skrattar med dig
Och han gråter för dig
Och han ber bara om en enda sak
Kan någon mata, kan någon mata
Kan någon, någon mata Phil?
Kan någon mata honom nu?
Vem kollade på The Price is Right och Let's Make a Deal när de växte upp
varje dag efter skolan som jag?
Vad var alltid det stora priset i slutet?
"Du ska till Waikiki i vackra Honolulu, Hawaii!"
Det verkade vara platsen man vill åka till på semester.
Det verkade vara en dröm.
Jag har varit här ett par gånger nu och det finns så mycket energi här.
Honolulu är en fantastisk storstad med mycket att göra.
De flesta ser inte Hawaii som en matdestination.
Men då inser de inte att alla Stillahavsregionens kulturer finns här...
…och även deras mat!
Det finns så mycket jag vill visa er.
Men den hawaiianska rätten som verkar finnas överallt
är jag fortfarande inte helt förtjust i.
En resa till det här stället kanske får mig att ändra mig.
Jag har aldrig gillat poke.
Jag har bara ätit det på fastlandet och jag kan inte säga att jag älskar det.
De… Det är en röra med en massa saker på.
Jag tänkte: "Om fisken var bra, skulle det vara sushi."
Vi ska till ett ställe som heter Ahi Assassins,
som ligger undangömt på översta våningen i en galleria.
-Aloha, välkommen! -Hej!
-Där är mannen! -Hej!
-Hur är det, bror? Gooch. -Hej, Gooch.
Mark Noguchi är en fantastisk kock i Honolulu
och han vill ändra min uppfattning om poke.
-Jag måste erkänna en sak. -Vad?
Jag… Jag gillar inte poke.
Jag slutar! Jag drar.
-Ut härifrån! -Jag drar härifrån.
Det här är Erika och Josh som driver Ahi Assassins.
De bryr sig om varifrån de får sin fisk,
hur den inskaffas, hur den skärs, hur färsk den är…
Poke är faktiskt inte rå fisk.
Poke är det hawaiianska ordet för "skuren i bitar."
Jag har bara ätit det på restaurangkedjor.
-Vi pratar inte om dem. -Det är inte rätt.
-Det här är inte det. -Nej.
Ni ger er ut varje morgon…
Det är vi som fångar den och skär den och det är du som äter den.
Det finns ingen mellanhand.
Du kommer inte att få 101 garneringar, men du kommer att få färsk fisk.
Jag tror att det var problemet.
Så det här är pake-poke. Det är kall ingefärssås.
Få se vad som händer.
Gulligt!
Jag såg det genast genom att titta på den…
Det här är inte vad jag är van vid.
-Nej. -Nej.
Vackert.
Om ni bara har ätit poke på nån kedjerestaurang på fastlandet,
kommer det här att förbluffa er.
Du känner smaken av fisken, va?
Ja, den är superfärsk.
Den här ser kryddstark ut.
Det där är vår Lunatic.
Den ursprungliga galningen är här.
Jag har fångat fisk i hela mitt liv.
Jag har aldrig fångat en fisk…
…jag har velat behålla lika mycket som den här.
Herregud!
-Herregud! -Han jämför dig med en fisk.
-Bäst att ni gör ett barn ikväll. -Ja.
-God, va? Kryddstark, söt… -Toppen.
Vad är det här?
Hawaiian Style. Det är rostade candlenuts inuti.
Jag vet inte vad det är.
De hade inte chilipeppar innan de fick kontakt med västvärlden,
så hawaiier kryddade med salt, limu eller sjögräs
och inamona, vilket är det.
Så inamona är rostade candlenuts.
Det är de tre huvudsakliga kryddningsmetoderna.
Är det enbart tonfisk?
Det de fångar är det vi serverar.
På riktigt?
-Vi predikar hållbarhet, så… -Okej.
-Va? -Jag har nåt speciellt till dig.
Vad är det här?
Ahi-ben.
Det är ahi-revbensspjäll.
Vi tror på att använda hela fisken.
Det är lite blod, lite benmärg, all smak och alla näringsämnen.
Det är därifrån man får buljongen.
Jag älskar det!
Det är som kycklingvingar, men med fisk. Allt förutom…
-Nyttigare. -Ja.
Det smakar fantastiskt.
Det här är delarna vi åt när vi växte upp.
Min pappa sa att de här var bäst: Benen, magen, nyckelbenen.
Det jag inte visste var att han sålde alla filéer
-och det var därför vi hade benen… -Sälj inte filéerna!
Bra råd.
Så vet ni vad?
Jag gillar poke.
Waikiki i Honolulu är en av världens mest berömda stränder
och det är lätt att se varför.
Kolla på vattnet. Kolla på det blå.
Va…? Det är som den här färgen.
Bergen… Diamond Head ligger precis där.
Stranden är fläckfri.
Sanden är underbar.
Idag är jag här för att göra det här.
Är det er jag ska åka med?
Ja.
-Ni har du gjort det förr, va? -Hur är det?
Ett par gånger.
När vi ger oss ut. För det första…
Här är din paddel.
-När jag säger: "Hut!" -Ja?
-Då säger du: "Hoo!" -Hoo!
Och byter sida.
Jag säger det nu. Om vi åker i så är jag ledsen.
Platsen vi åker ifrån,
är en plats där nån tog en tre timmars rundtur.
Ja! Det här är marinan där de spelade in Gilligan's Island. Ja.
Så ni kommer aldrig att se mig igen.
Inget får ens kropp att se mer ut som ens kropp
än en rashguard.
En kropp ser mycket värre ut intryckt i ett korvskinn
än om man bara låter den vara.
Jag borde nog ha gått på toaletten innan det här.
Toaletten är överallt, Phil.
Trevligt. Påminn mig om att inte simma.
-Det här har en smal passform. -Ja.
Det kan man säga.
-Det här är väl rätt? -Ja.
Okej, jag har er, oroa er inte.
Okej!
Jag är en friluftsmänniska.
Vågor.
-Hut! -Hoo!
När ni har en ny snubbe i båten,
märker ni om den snubben drar sitt lass eller saktar ner er?
Vi vet.
Ni vet.
Alla vet, Phil.
Hoo!
Ni måste erkänna att jag har fått till mitt "hoo."
Ska vi åka på en våg nu?
Nu kör vi.
Hut!
Hoo!
Hut, hut, hut!
Jösses.
-Hut! -Hoo!
-Jag har en fråga till er. -Ja?
Vaiana. Är den bra eller dålig?
-Bra! -Jaså?
Mina döttrar älskar den.
Vad fint.
Det är underbart att se Waikiki och Honolulu från det perspektivet.
De här killarna är underbara! Se på dem!
Jag passar in perfekt.
Jag ville tacka dem för att jag inte drunknade.
Så jag ville visa dem nåt jag är bra på, vilket är att äta många varmkorvar.
Nu kör vi.
-Okej. -Nu kör vi.
De har mycket att välja mellan, så jag tänkte att vi tar allt.
-Jag tänker inte säga emot. -Alla varmkorvar, tack.
-Hur är det? -Jag heter Phil.
-Vem är du? -Mitt namn är Hank.
-Han är Hank! -Välkommen!
Ja!
-Hank! Du ska slå på stort! -Hallå!
Ja.
Jag matar pojkarna med gourmetgrejer här på Hank's Haute, inte "Hot," Haute Dogs,
tack vare mannen själv, Hank Adaniya.
Okej, vi förtjänar det! Vi besegrade vågorna.
Tack, Phil.
Skål.
Minns ni när ni träffades första gången och de första intrycken?
Jag minns att jag såg honom efter ett lopp och att han grät.
Grät han på grund av loppet?
Jag hade salt i ögat.
Han gillar inte att förlora.
Nej.
Vad gör ni när ni inte ror?
-Du är rörmokare. -Ja.
Du?
Jag brukade jobba i hissbranschen med honom och honom. Ja.
Hur går det? Du vet vad du ska…
Det går upp och ner.
Precis!
Ja!
De försöker… Det stämmer.
Jag vill bara…
-Jag väntade på den. -Jag lever för att rigga för dig.
Det gjorde mig lycklig. Nu kan vi turnera.
-Men det… -Varmkorvar!
Varmkorvar! Hallå!
Ta för er. Det är bara att ta.
Kobebiff. Så det är en wagyu-varmkorv inlindad i bacon och friterad, som en BLT.
Kör! Jag är stolt över dig.
Vi har många varmkorvar. Vi måste jobba lite.
-Jag har många snubbar. -Okej.
Det här är en polsk varmkorv.
Hur smakar den? Gillar du den?
Ja. Det är en god varmkorv.
Ni saktar ner. Hur kan jag äta mer än ni?
Vad är den där?
Vem vill ha den?
-Du borde ta den. -Okej! Då gör jag det.
Ja, du måste äta mer.
Vi har en schysst tröja åt dig.
Jag är med i laget!
-Tack! Jag ska sätta på mig den. -Såja.
Träning imorgon kl. 06.00.
Jag kommer. Men om inte, vänta inte på mig.
SPLITTRAD PADDEL
Det coolaste området i Honolulu är konstdistriktet Kaka'ako
som är känt för sin växande samling väggmålningar.
Butiker, gallerior och restauranger har tagit över
platserna där lagerlokaler och bilbutiker en gång stod.
Leta efter det i ett Instagram-flöde nära dig.
Jag har ätit shaved ice förr, som en snowcone.
Men det här är ingen snow cone.
Mästaren av det här är en man som heter Uncle Clay.
Så vi ska åka till Uncle Clay's House of Pure Aloha.
Du är Uncle Clay, va?
Jag är bara ännu en hawaiiansk farbror. Välkommen till vår ohana.
Jag glömde fråga om du är bekväm med kramar.
-Det är jag inte, men jag tar en till. -Okej.
Ta en till.
-Vill du ha en till? -Visst.
Välkommen till vår ohana.
Se på det här vackra paret.
-Bronson och Katie. -Det är väl din brorson?
Ja, min brors son.
-De är nygifta. -De är gifta.
Jag har nåt till dig.
-En lei. Min leprechaun. -Tack.
Tack, Uncle Clay. Åh, en till.
Hawaii är för dem som kramas. Vi tar ordet ohana till hjärtat.
Ohana betyder…?
Familj.
Sötsaken har sitt ursprung i Taiwan och fördes hit i slutet av 1800-talet
av japanska invandrare som kom hit för att jobba på sockerplantagen.
Men på Hawaii kallas den "shave ice," inte "shaved ice."
Så se till att ni säger rätt, hörni.
Jag vill prova allt. Allt. Ett till fem.
Jag behöver inte pumpkin spice, det finns nog av det.
Jag läste att du har velat ha en sån här affär sen du var liten.
-Jag var åtta år. -Kom igen!
För tusen år sen.
Jag kom in med alla grannbarnen…
-Ja. -…och orden bara exploderade från hjärtat:
"Jag vill äga den här affären en dag!"
-På riktigt? -Så, ja! Jag drömde drömmen.
Nu känns det som att jag har ett ansvar
att dela med så många ohana som möjligt att drömmar verkligen går i uppfyllelse.
Vem är som du? Ingen!
Är inte vi alla individuella, unika och vackert skapade mästerverk?
Vissa av oss.
Kolla!
-Här kommer den första. -Vad är det?
Strawberry Dream.
På tal om drömmar.
Vi gör vår egna sirap.
Den är hemmagjord och helt naturlig.
Ett hjärta.
Det här är fenomenalt. Jag måste genast dela med mig.
Det gör väl inget att jag har tagit en tugga?
-Tack. -Nej.
Jag tror att ni kommer gilla den.
Uncle Clay, kan du vara min farbror?
Det skulle vara en ära! På Hawaii säger vi hanai.
Ja. Hanai.
-Hanai, som betyder "adopterad." -Ja.
-Från och med nu. -Är jag adopterad?
Du är min hanai-son.
Får jag låna 50 dollar?
F--, jag tappade bort min plånbok.
Ibland träffar man nån som är ljus, kärlek,
värme, skönhet och allt som är fint med att leva
insvept i ett gulligt, litet paket.
Det här är fantastiskt.
Jag älskar att äta min ohana. Bokstavligen mata min ohana.
-Du kan göra det nu. -Får jag?
Självklart.
Okej, är du redo?
Hur smakar det?
Det är som mitt kaffe på morgonen.
Ge mig en till.
-Okej, min hanai-son. -Tack.
Vet du vem jag vill att du matar? Killen där borta.
Big John där borta.
-Utsökt. -Okej.
-Mata nästa kille. -Det här är äkta ohana.
Vi delar sked.
Herregud!
Han svävar. Jag föddes för att tjäna.
Den här killen behöver.
Ja. Matt.
Han himlade med ögonen.
Har inte vi matat Richard än? Det är okej.
-Varsågod, Richard. -Ja, tack.
Det är en fantastisk chokladdessert.
Jag tar en till.
Han har fått nog.
Adoptera inte honom!
Så vi lämnar Honolulu och tar en dagstur upp till O'ahus North Shore.
Vi ska till platsen för världens kändaste våg.
Se på det här. Det här är Hawaii!
Det här är den berömda Pipeline.
Den kröker sig så att man ser en pipeline.
Ja. Det är där den får sitt namn.
Se, jag kan nåt om sport.
Jenn Marr har bott vid Pipeline sen hon var tonåring.
Nu är hon utbildad kock, entreprenör och deltidsskötare
av det legendariska surfstället Volcom House.
Hon är i princip ambassadör för North Shore.
Världsmästaren utses här varje år.
Det här är några av de bästa surfarna i världen.
Ja, vi får ut dig på en bräda…
Nej!
Jag är inte galen.
Det ser så jäkla farligt ut.
Det viktigaste här är att respektera havet.
Moder Natur bryr sig inte.
Han försökte göra en liten air där.
Hur länge har du bott här?
Jag har bott på North Shore i cirka 35 år.
-Det är som ett paradis. -Det är vackert.
Förutom döden.
Vem är den här vackra flickan?
Det är mitt barnbarn, Lei Aloha.
-Kom och hälsa, Lei Aloha. -Ska du säga hej?
Kom hit! Hej! Vi kollar hur kallt vattnet är.
Gå inte för nära utifall att en monstervåg kommer.
En monstervåg?
-En monstervåg. -Ja.
Det känns bra.
Okej, se upp. Den här vågen kommer upp.
Den fick mig.
Den fick mig nästan.
Vackert. Se på det här.
Jenn har en riktig familj,
men hon är som en mamma för några av de här barnen.
Vilken åktur. Se på den här killen.
Se på den här grabben. Han heter Kanahi.
Han kom upp ur vattnet och var typ 2,1 meter lång.
Han ser ut som nåt från Avatar.
Jag kunde inte fatta att det var en person.
Han är en supermänniska.
Hur länge har du hållit på?
Sen jag var runt tre, så…i ungefär 14 år.
Han är lång för en 17-åring.
Kom, vi ska gå och äta nåt.
Här kommer vi.
Surfkrigarna.
Det här är det berömda huset jag har läst om.
Ja, det här är Volcom House.
Vi sitter i det här huset som heter Volcom House,
där alla surfare hänger.
De kommer från hela världen för att surfa och här är ett ställe där de kan sova.
Vilket liv.
Så här har vi en liten mästarfrukost.
-Mosad potatis. -Jag älskar dem.
Sen har vi macadamia-bananpannkakor
och en mängd olika lokala, färska och tropiska frukter.
Många av dem plockade jag personligen igår.
Vem vill äta med oss? Kom igen. Kolla där. Kom igen!
-Säg åt Derek att de som vill får komma. -Aloha!
Mahalo!
Välkommen till vår buffé.
-Ja. -Det här är fantastiskt.
Jenns mat är allt man vill att Hawaii ska vara.
Macadamia-bananpannkakor, underbar frukt och underbara människor.
Det är en rätt bra diet, va? Surfdieten?
De hade det inte alltid så här bra.
Förr fanns det endast golvutrymme på North Shore.
Jag brukade spendera 20 dollar per natt för att sova på nåns golv
för att surfa på North Shore.
Nu, eftersom surfing har kommit till sin rätt,
har företagen börjat köpa fastigheterna vid stranden.
De här grabbarna vet inte hur bortskämda de är.
Vilken morgon.
Det är så långt från min livsstil,
men det är kul att se andra livsstilar.
-Alla värdsliga frågor försvinner, va? -I princip.
Hela världen försvinner och det handlar om en och de här vågorna.
-Och att vara tillsammans. -Ja, det är som en stor familj.
Hela andan, aloha-andan… Den är äkta.
När man befinner sig i surfvärlden och i surffamiljen,
känner man sig alltid lite hemma.
Vi behöver väl inte åka, va?
Jo, det måste du.
Kan vi inte vi stanna här ett tag? Typ några år till?
Varför inte?
Mångfalden i Honolulu innebär att det finns så mycket god mat här.
Otroliga grejer, som gammaldags viatnamesisk mat från The Pig and the Lady
som skulle passa perfekt i Saigon.
Mama Le, det är en stor ära att träffa dig.
Jag älskar maten här. Den är fantastisk.
Tack.
Det ser vackert ut.
Det är bara gott.
Herregud, sluta.
Det kan vara den bästa phon jag nånsin ätit.
Sen har vi de exklusiva, dyra ställena som Senia
från kockarna Anthony Rush och Chris Kajioka.
Där åt min vän Megan Murphy och jag en jättebra avsmakningsmeny.
Den röks tre gånger: När den är rå, när vi tillagar den och igen nu.
Jag vill alltid att min lax är rökt tre gånger från och med nu.
Tack så mycket.
Va?
Det som håller dem alla samman är önskan att fira
Hawaiis ingredienser och traditioner.
Det är hela tanken med Ed Kenneys fantastiska restaurang, Mud Hen Water.
Var annars hittar man kockaktig luau-mat?
Bläckfisk!
Det är en sån luau-festrätt.
Sen har vi pa'i'ai, vilket är utbankad taro-rot,
penslad med shoyu-socker och nori.
Jag känner smaken av ren aloha i din matlagning,
-i dina skapelser. -Tack.
Det är otroligt!
Det är faktiskt ingen bra recension från honom.
Eftersom Hawaii är en rad öar mitt i Stilla havet,
importerar Hawaii 90 procent av sin mat.
Så de måste verkligen utnyttja det de kan odla.
Den medvetenheten börjar tidigt här på Hale'iwa Elementary School.
-Hej, hur är det? -Trevligt att träffas.
-Vi kramas på Hawaii. -Tack.
Det gillar jag.
Natalie och Joe leder AINA In Schools-programmet
som lär barn allt från näringslära till kompostering och trädgårdsarbete.
Gå igenom listan och försök avgöra om de är bra för vår trädgård.
Min polare heter Skyler.
Daggmaskar, då? De är bra, va?
Jag känner till daggmaskar. De syresätter marken.
Det är bra.
Nyckelpiga? De är vackra också.
Dubbelfotingar, då?
Jag vet inte heller.
Kolla under de här bladen för att se om ni kan hitta en larv
till våra monark-fjärilar.
Ska vi fråga Joe om det är en bladlus?
Jättefint fynd. Få se vad mer ni hittar.
Har ni hittat glass här ute?
-Hallå! -Hallå!
Okej, vad vill du ha?
-Jag är ivrig. -Vill du ha strössel?
Jag fick reda på nåt.
Vadå?
Larver äter bladen.
Ja.
För blad är bra för dem.
Blad är bra för dem.
De fortsätter växa och sen förvandlas de till kokonger.
Det stämmer.
-Här! -Vem står på tur?
Hörni, vad tycker ni om glassarna?
-De är goda! -Den är god!
Orkar du inte äta upp den?
-Vill du ge den till min bror? -Ja.
Han är där borta. Han äter upp allt jag inte äter upp.
-Vill du ha den? -Säg: "Här, ät den."
-Tack. -Njut, Richard.
Ha-ha, Richard. Säg: "Ha-ha, Richard!"
Ha-ha, Richard!
Nu ska vi åka från Honolulu och O'ahu till The Big Island, Hawaii.
De kallar den The Big Island för att alla andra öar får plats
på ön Hawaii två gånger.
Det visste jag inte.
Ja. Min chaufför sa det.
När ni ser på mig, vet jag
att ni tänker: "Wow, det är en äventyrare.
Det är en tuffing."
Idag går er fantasi i uppfyllelse.
Vad var det?
Bara en baktändning.
Det är en skön åktur på den här…
Målet är i princip att skaka ut fjärilarna innan vi kommer till toppen.
Ja, de är utskakade.
Och allt annat.
Kämpa inte emot, åk med.
Dumma Richard.
De tomma, gröna tomterna där ute…
Är det där ni ska begrava mig?
De här ska upp och över axlarna.
Hur mycket vikt läggs runt grenen?
Inte mycket. Bara tillräckligt för att hålla en vaken.
Det här är vad jag hade på mig på min bröllopsnatt.
Det låter härligt, min vän.
Om inte ni redan har gissat det så ska jag åka zipline.
Det står: "Fara, håll dig borta."
Du är okej så länge du inte är på den svarta linjen.
Jag vill inte gå till kanten.
Några saker du inte vill göra när du bromsar:
Du vill inte bromsa på den översta kabeln.
Du vill befinna dig bakom den här metallvagnen.
Du vill inte sätta händerna i fram.
Vet du? Jag tror inte att jag är…
Min grej stämmer inte..
Okej. Nu kör vi.
Skicka den!
Den här går fort.
Åh, Gud.
Inte framför mig, Phil. Såja.
Jag har dig. Du är okej.
Så Phil, nu kan du krama de här trädet.
-Det ska jag. -Där. Perfekt.
Här måste man luta sig hitåt för att inte träffa ett träd.
Det börjar bli lite läskigare.
Okej, nu kör vi.
Åh, Gud.
Ja, mannen!
Den gick fort!
Rådet här är: "Kliv inte ner i hålen."
Mellan varje zipline-åktur
säger de: "Och nu ska du korsa den här bron.
men de har inte byggt en… bro man skulle vilja korsa.
Det finns stora hål mellan plankorna.
Det här skulle vara svårt för mig om inte det vore hundratals meter upp.
Var försiktig med plankorna som snurrar.
-Jag jävlas bara. Kom. -Det är inte roligt.
Undvik hålen. Åh, Gud.
Här är en till.
Det här är vår sista zipline.
-Börjar du eller…? -Han börjar.
-Okej. -Nu när du är bekväm,
tänkte vi hitta på nåt nytt.
-Bara för att göra mig obekväm igen. -Absolut.
Ha så kuk. Vi ses på den andra sidan.
Kolla var vi är. Vi är i trädtopparna.
Det är rätt vackert, va?
-Är du redo? -Ja.
Hejdå!
Jag kollar ner.
Jag är inte rädd!
Kolla på mig nu!
Det här är vår sista åktur.
Jag tror att vi får lunch nu.
Jag tror att vi ska äta lite kyckling.
-Ja, sir! -Ja!
Bra jobbat. Du klarade det!
-Bra jobbat. -Jag lever!
Jag var rädd och sen övervann jag min rädsla!
Vart ska vi härnäst?
Kyckling?
En av de bästa sakerna i showen är när min familj får följa med.
Jag ville att Ben skulle vara på Hawaii med mig
och jag ska ta med honom till GJ's Huli Huli Chicken.
Ja. Välkomna, aloha!
-Är du GJ? -Ja.
Jag heter Gil. Jo… J är Jonalyn, min fru.
-Vad fint! -Det här är min son, Irvin GJ.
-Är det din son? -Ja.
Gissa vad! Det är min son. Den här är Ben.
Du är samtalsämnet på ön.
Din kyckling, ditt fläsk… Jag vill smaka vad du än vill ge mig.
Jag ska gå till din matsal.
-Okej. -Här är vi, Ben.
Jag gillar ett högt bord.
Då är det inte så långt för maten.
Kolla!
Jag såg en kyckling gå omkring där bak.
Ska jag äta den?
-Det är en fri höna. -En fri höna.
Det är en av de lyckligt lottade.
Som vi. Vi är en av de lyckligt lottade.
Här är revbensspjällen.
-Vad sägs om det? -Vad sägs om det?
Det är mycket mat. Jösses.
-Kom igen! -Okej, vänta. Jag kommer.
Jag menar: "Kom igen! Det är jättegott." Inte: "Snabba på."
Benny!
En till. Det här är kyckling.
Jösses. Tack.
-Fläsket är fantastiskt. -Revbensspjällen är otroliga.
Hawaii är väl inte så pjåkigt?
Nej, inte pjåkigt alls.
Vilken sås passar till kycklingen?
Kycklingen är god med söt chilisås.
-Det här är som vietnamesisk sås, va? -Ja.
-Är ni vietnameser? -Nej, vi är filippinska.
-Jag älskar filippinsk mat. -Ja.
G, hur började du?
Min pappa har en vän i Maui som gör det här.
-Ja. -De hjälpte oss.
-Vi hade en restaurang förr. -Ja.
Sen bestämde de sig för att gå… Laga kyckling.
Tjugo år senare är vi här.
-Fantastiskt. -Ja.
Så huli huli-kyckling…
Vad gör den huli huli?
Huli huli betyder "rotera" på hawaiianska.
Så det är som rotisseri.
-Så Huli huli "betyder "rotisseri." -Så ja.
Jag har älskat er i åratal utan att veta om det.
Eller hur? Benny, vi är huli huli-fans.
Jag har alltid älskat huli huli.
Den är god med såsen. Inte för att den behöver nåt.
Ja.
De kör säkert över hela ön för att äta det här.
Över hela staten.
Har vi nåt liknande i LA?
Jag tror inte det. Man kan inte äta sån här nånstans.
-Huli huli! -Huli huli.
Jag kan inte komma över hur gott fläsket är.
God makaronsallad också.
Min mamma gör den.
Ja! Bra för mamma!
Min mamma gör allt på bordet.
-Är det sant? -Ja.
Hon sitter inte bara hemma och äter choklad.
Nej.
Ni borde prova de här.
Det är äggrullar.
-Friterad banan. -Bananäggrulle, Ben.
Gör det.
Vilken bra idé. Varför har vi aldrig provat det?
-Eller hur? -Ja, den är jättegod.
-Hur gammal är du? -Jag är 26. Så…
Jag är 25. Väldigt nära.
Vill ni att jag anordnar en lekträff?
-Gillar du tv-spel? -Ja, typ. Ja.
Okej, om ni är i Kona, vill jag att ni går till The Feeding Leaf.
Det är japansk plockmat.
Jag älskar plockmat.
-Hur smakar er middag? -Jättebra.
-Otroligt. -Äter ni här ofta?
-Varje dag. -Varje dag.
-Va? -Varje dag.
-Frukost… -Så det här är som ert kök.
Nu är jag uppspelt. Vilken rekommendation.
Hallå!
The Feeding Leaf drivs av Tracey som kallas…bara Tracey.
Varför bara Tracey? Du är för bra för att vara "bara."
Jag försöker behålla mina ödmjuka rötter.
Från och med nu är du inte bara Tracey, du är Tracey!
-Tracey! -Utropstecken!
-Jag är Tracey utropstecken! -Tracey musikalen.
Jag ska äta japansk plockmat.
-Okazu. -Okazu.
Kolla, här är min första näve.
Det här är en kycklingskinns-musubi.
Det är stekt kycklingskinn ovanpå.
Vem gillar inte det?
Riset i musubin görs med plommonpulver.
Det är lite salt och surt.
Nu kör jag.
-Är den god? -Ja!
-Bara Tracey, det här är bara utsökt. -Tack.
Kan du ge mig en servett?
För om jag ska äta med händerna… Eller hur?
Jag kan också behöva en slang när vi är…
Vi har en utanför.
-Är det kyckling och våfflor? -Vår version av kyckling och våfflor.
Ja. Du ger mig gaffel och kniv.
-Du behöver inte använda dem. -Nej.
Jag ska gömma dem från dig senare när du måste äta soppan.
Låt se dig prova det.
Vi lägger sjögräs och sesamfrön i själva våfflan.
Ja.
Sen är det friterad kyckling doppad i en koreansk sås
och en chili- och honungssirap på toppen.
Den är jättegod.
Fantastisk friterad kyckling, söt sås, salt våffla…
Den här måste vara jättepopulär.
Det är nog vår bästsäljare.
De äter den rätt ofta.
-Åt ni den här idag? -Inte idag.
Gissa vad? Ja, idag.
Ja.
-Tack. -De säger inte nej.
-Trots att de äter den varannan dag. -Ja.
Så det här kallas nishime.
Det är en japansk gryta.
Receptet är över hundra år gammalt.
Många ställen på Hawaii säljer inte nishime-gryta.
-Varför inte? -För att det är ett äldre recept.
Endast de äldre, kupuna, gör det fortfarande.
Det här är vackert.
-Det här är som Hawaii i en skål, va? -Ja.
-För man har kulturen… -Ja.
-…och man har familjen. -Ja.
Den är underbar.
Tack.
-Vackert. Du har… -Du kommer att äta poi idag.
-Du kommer att gilla det. -Okej.
Poi, för er som aldrig har haft nöjet,
är en krämig massa gjord på mosade taro-stjälkar
som alla inhemska hawaiier växer upp med.
Det här är en 'uala kalo poi, en blandning av sötpotatis och taro.
Nu ska du äta lite poi. Med två fingrar.
-På riktigt? -Ja, två fingrar.
Ja, precis så.
Det är gott, jag lovar. Du kommer att gilla det. Kör.
Känn smaken.
-Det är gott. -Visst?
Den är söt.
Är det så här folk äter den? Med två fingrar?
Ja, med två fingrar.
-Det visste jag inte. -Ja.
Du tar mig tillbaka till barndomen.
Jag menar när jag var bebis.
Som barnmat.
Du är hawaiian nu. Jag är så stolt över dig.
Tack.
De kallar mig "Poi Två Fingrar."
-Vad heter våtservett på hawaiianska? -Slicka bort det.
-Hallå där! -Philip!
Vi är på Hawaii!
Fanns det hula-dansare?
Åh, vi ska till Hukilau…
Kom igen, Max!
Såja. Han bara… Vet du vad han gjorde?
Han gjorde "den judisk hula-dansen." Alla judisk hula-danser slutar så här.
Vi har noterat alla aktiviteter…
Är ni stolta över mig?
-Väldigt. -Springa ner för vajern.
Det kallas zipline.
Är det för skidåkning? Eller vad är det för?
Man kan inte åka skidor där.
Jag var i trädtopparna och det är så man tar sig runt.
Det är det eller svinga sig i en lian som Tarzan.
-Men jag gjorde det. Först var jag nervös. -Var du rädd?
Ja, första gången.
Man får åke en barn-zipline, men den är jätteläskig.
Man åker 300 meter på 45 sekunder.
I slutet var det toppen.
Jag älskade det. Vill du göra det, Monica?
Jag har gjort det en gång.
-Det är verkligen spännande. -Har du gjort det förr?
-Ja. -Var?
-Med vem? -Jag gjorde det…
Du kom inte! Du stannade på hotellet!
Det är det jag säger, nu gör han allt.
När var det?
Han rider. "Nej, jag tänker inte rida."
Han åker zipline. "Nej, jag tänker inte åka."
Han gör repbanan. "Nej, jag tänker inte." Nu gör han det.
Eftersom du inte är där.
-Eftersom jag… Är det skälet? -Ja.
Jag är nu en utomhustyp med…
Vad mer?
Vad händer? Har du ett skämt åt folket?
-Jag kan berätta ett gammalt skämt. -Okej.
Det var två par. Männen satt i vardagsrummet.
Ja.
Kvinnorna sitter i köket och pratar.
Harry sa till John:
"John, vi gick till en restaurang idag och maten var utsökt."
Så han säger: "Ja, vad hette restaurangen?"
"Namnet på restaurangen… Jag har redan glömt."
"Du var där i eftermiddags, hur kommer det sig att du har glömt?"
"Vänta," sa han. "Vänta. Vad heter den där blomman?
Den är röd, den luktar gott, den har taggar…"
Han sa: "Menar du en ros?"
"Ja! Det stämmer!
Du, Rose, vad hette restaurangen?"
Han har det fortfarande!
Ge mig den judiska hula-dansen!
-Hejdå! -Jag älskar er. Hejdå!
Richard är en misslyckad herde.
Där är han. Bra jobbat. Kolla på det här.
Här kommer de.
Det är världens gulligaste, skenande hjord.
Det här är fantastiskt.
Mitt sista stopp är på en plats
som inte känns så mycket som den Hawaii vi tänker på.
Det här är Kahua Ranch och fårfarm på den norra spetsen av Big Island.
Huvudrancharbetaren, Jesse, visar mig runt och klär mig.
Jag var inte beredd på hur kallt det skulle bli
på det här berget vid solnedgången, så tack för jackan och byxorna.
Inga problem.
Tar du hand om fåren?
Jag har ansvarat för fåren de senaste 2,5 åren,
men min familj har varit här uppe i fyra generationer.
På riktigt?
De var alla cowboys: Min gammelfarfar, mina farföräldrar…
Det känns som det vi kallar den amerikanska västern.
Mycket är orört.
Vi hoppas låta det förbli så länge.
Ja.
Folk tror att allt handlar om vita sandstränder på Hawaii.
-Det är bara toppen på isberget. -Det stämmer.
Big Island är lika stor som Connecticut och vi har 170 000 invånare här.
-Otroligt. -Det börjar bli lite trångt.
Förlåt. Vi åker snart.
Möt Peter Merriman, han är en fantastisk kock.
Han har en massa restauranger, Merriman's, på Hawaii.
Han får sina får och boskap från den här ranchen
på toppen av det här berget. Vi är bokstavligen i molnen.
Vi är inte under molnen, vi är i dem.
Vad förde dig till det här berget?
Jag kom hit för lammet.
Monty Richards ägde Kahua Ranch.
Han födde upp lammet och jag lagade det.
-Är det så enkelt? -Ja.
Hur vackert är det här?
Det här är typ en brasiliansk sak, men den kallas vad? En shreken?
-En schwenker. -Schwenker?
-Ja. "Vill ni se en schwenker?"
"Laga nåt åt mig, din schwenker."
-Är det där det kommer ifrån? -Exakt.
Neil, du är en riktig schwenker.
Det här är Neil, Peters souskock.
Han brukade jobba på en liten restaurang i New York som heter River Café.
Den stora stadens förlust är Big Islands vinst.
Hur smakar majsen?
-Det är den sötaste majsen jag ätit. -Eller hur?
-Herregud. Det här är utsökt. -Visst?
Neil!
Det här är så gott. Med lite mer träning tror jag att du kan jobba på River Café.
Tack, Phil.
-Borde jag smaka på den där lammkotletten? -Ja, kör på.
Du borde ta salt.
-Ska jag? Lite salt? -Här är salt.
Jag älskar att Neil coachar i bakgrunden.
Älskar du inte när nån berättar om de små knepen?
-Jo. -Det är därför jag är här.
För att hitta knepet.
Nej, men det är…
Det här är ett knep.
Jag vill att folk ska förstå det.
Det är inte svårt att förstå Hawaii.
Det finns så mycket skönhet här, men det finns mycket mer.
Uncle Clay är självklart den som sammanfattar det så perfekt.
Jag ska bara läsa lite av det
som står på väggen på stället som gör shave ice.
Pure Aloha-eden.
"Jag lovar att leva varje hjärtslag i mitt liv
med ren aloha från och med idag.
Jag ska älska alla personer jag kommer i kontakt med villkorslöst
som en medlem i vår enda enade ohana."
Så jag vill tacka Uncle Clay och alla jag träffade på Hawaii
som gör den här platsen till en riktig mångfaldig och vacker kultur.
Och för att de är ett exempel på hur vi alla kan vara.
Tröttnar ni nånsin och säger: "Okej.
Inte allt kan vara det kärleksfullaste, vackraste…
Kom igen, Uncle Clay."
Aloha.
Kan någon snälla, kan någon snälla
Någon
Kan någon snälla, kan någon snälla
Någon
Kan någon snälla, kan någon snälla
Någon
Kan någon snälla, kan någon snälla
Någon
Kan någon snälla, kan någon snälla
Någon
Kan någon snälla, kan någon snälla
Kan någon, någon mata Phil?
Snälla, kan någon, någon mata Phil
Kan någon mata honom nu?
Undertexter: Josephine Roos Henriksson