NETFLIX-DOKUMENTTISARJA
Tervehdys, kapteeni Tom. -Hei, Phil.
Tänään vastaan polttavaan kysymykseenne.
Mistä hummerit tulevat?
Tervetuloa veneeseeni.
Työ on sotkuista. Pue nämä, jotta vaatteesi eivät likaannu.
Teen näissä keittoa.
Näytät hyvältä. Lisäksi tarvitset lounaistyylisen hatun.
Oikeastiko?
Lyhyt puoli tulee eteen.
Typerä Richard.
Voin jo nyt pahoin.
Iloinen, nälkäinen mies
Matkustaa meritse ja maitse
Hän yrittää ymmärtää
Pastan, possun, kanan ja lampaan taidetta
Hän ajaa luoksenne
Hän lentää luoksenne
Hän laulaa teille ja tanssii teille
Hän nauraa kanssanne
Ja itkee vuoksenne
Hän pyytää vain yhtä vastapalvelusta
Joku, olkaa kilttejä
Voiko joku
Voiko joku ruokkia Philin?
Joku, ruokkikaa hänet nyt
Mainen Portland oli ensimmäinen Portland, ja Oregonin Portland sai siltä nimensä.
Aivan.
Se on kauniin osavaltion suurin kaupunki ja sijaitsee Yhdysvaltain koillisosassa.
Sen rannat, maat ja ihmiset ovat karuja.
Olen jopa sukua karuille paikallisille. Tapaamme heidät myöhemmin.
En tullut tänne vain suvun takia.
Bon Appétit -lehti nimesi Portlandin Yhdysvaltain parhaaksi ruokakaupungiksi.
Siitä tulevatkin mieleeni hummerit.
Kapteeni Tom vie minut veneellään pyydystämään hummereita syvyyksistä.
Suuntaamme nyt merelle ja nostamme pohjasta muutaman merran.
Ne ovat olleet pohjassa kolme päivää.
Emme tiedä, mitä niissä on, ennen kuin ne saadaan veneeseen.
Ne ovat joko tyhjiä tai täysiä. Toivotaan parasta.
Miten kauas menemme?
Ehkä puolitoista kilometriä pidemmälle kohti avomerta.
Onko siellä haita?
En ole nähnyt niitä täällä 37 vuoteen, mutta kyllä niitä täälläkin on.
Tästä voi tulla Tappajahai 5.
Se jahtaa venettä!
Aika lähteä töihin, Phil.
Täältä tullaan, Tom.
Näetkö valkopunavihreän poijun? -Näen.
Se on meidän. Kaksi ensimmäistä mertaa on 15 metrin syvyydessä.
Emme tiedä, mitä merroissa on, ennen kuin ne nostetaan veneeseen.
Aarteenetsintää! -Tismalleen.
Hei! Mazel tov! -Hummereita.
Kas niin, Phil.
Toinen! -Katsotaan toinenkin.
Pari vain.
Naaras, jolla on munia.
Munat alkavat pyrstön sisäosasta.
Niitä on myös kolmannen jalan alla kahdessa pyöreässä reiässä.
Rauhanen tekee niistä tahmeita, jotta ne pysyvät kiinni.
Muniva naaras merkitään ennen sen päästämistä takaisin veteen.
Arpi tehdään toiseen räpylään oikealta. Se merkitsee naaraan munivaksi.
Jälki pysyy munien laskemisen jälkeenkin. Se heitetään takaisin sen loppuelämäksi.
Näkemiin, muru.
Elä pitkään ja menesty.
Hummerin pituus pitää olla silmästä selän alareunaan kahdeksan senttiä.
Tämän voi pitää.
Se menee pataan. -Anteeksi, herra.
Se on hieman liian lyhyt. -Juuri ja juuri.
Born free
Tee lisää hummereita.
Onko sinua nipistetty? -On. Se sattuu joka kerta!
Tuo pääsee. Pataan siis.
Se on iso. Ehkä näemme illalla.
Tehdään syötit.
Kuvataan, kun läimäisen Richardia tällä.
Älä putoa merran mukana, Phil.
Se on hummerinpyydystäjän motto.
Sanon sitten.
Yksi, kaksi, kolme. Työnnä.
Hienoa.
Siistiä!
Opin hyödyllisen taidon, jota en uskonut koskaan tarvitsevani.
Ehkä juuri tämä on se jakso, jonka kohdalla Netflix saa tarpeekseen.
Sitten tarvitsen muuta tekemistä.
Ehkä minusta tulee hummerinpyydystäjä.
Arvaa, mitä ajattelen. -Mitä?
Hummerirullaa.
Portlandista kannattaa ajaa 20 minuuttia Cape Elizabethiin Fort Williams Parkiin.
Siellä on yksi Yhdysvaltojen upeimmista ja kuuluisimmista majakoista.
Sitä ympäröi upea puisto.
Mainen rannikosta ei puhuta turhaan.
Se on kerrassaan upea.
Parkkipaikalla on ruokakoju, jonka nimi on Bite Into Maine.
Olen lukenut tästä paikasta.
Oletko Sarah? -Olen. Sinä olet varmaan Phil.
Paljon valinnanvaraa.
Minä voin tehdä sinulle annoksen. -Kuulostaa hyvältä.
Olen kakkospöydässä. -Tuon annoksen sinne.
Kas niin.
Maineen tullaan hummerirullien takia.
Currya ja wasabia.
Tuossa on chipotlea.
Picnic-annoksen päälle laitetaan voita.
Maista mustikkalimua. -Kiitos.
Kaadan voita tuon päälle. -Olet voipalvelijani.
Valmiina? Katso tarkkaan.
Erinomaista.
Tarvitsemme apua, Natalie.
Natalie on tuotantopäällikkö.
Hän auttaa meitä. -Syön melkein mitä vain.
Siksi pidän hänestä.
Syön tähteetkin. -Mistä aloitetaan?
Tuon päälle kaadettiin juuri voita.
Natalie saa maistaa ensin.
Odotatko reaktiotani? -Odotan. Mitä jos kuolet?
Onko hyvää? -Sillä lailla.
Tämä on siis kylmä ja voideltu rulla.
Ja se on picnic-tyylinen.
Siinä on coleslaw'ta. -Todella hyvää.
Lokit tulevat.
Ne hyökkäävät.
Onko letkua?
Meri on tuolla.
Maistetaan tuota.
Tässä on wasabia.
Pelottaako?
Aina. Kuinka paljon siinä on wasabia?
Ei liikaa. Sitä on sopivasti.
Maista ensin.
Majoneesi tasoittaa sitä hieman.
Tiedät, mitä teet.
Kauanko olet tehnyt tätä? -Tämä on 11. kausi.
Tämä on loistopaikka rapurullille.
Tämä on aivan mahtavaa!
Maine!
Ei hassumpaa.
Se on uusi iskulauseesi.
Maistetaan sitten chipotlea.
Näitä ei sitten saa Chipotle-ravintolasta.
Herkullista.
Sanon "herkullista" usein.
Minun pitää keksiä toinen sana.
En keksi mitään.
Jotkut asiat nyt vain ovat herkullisia.
Pitäisikö muka sanoa -
mullistavanlaatuista?
En näköjään osaa edes lausua sitä.
Herkullinen saa luvan kelvata.
Ruokaa ei tarvitse kuvailla sanoilla.
Voi vain mumista tai huudahtaa.
Tai sitten voi vähän naurahtaa.
Ne ovat kuvailevimpia.
Viimeisessä on currya.
Vau! Onpa todella hyvää.
Maistuuko? -Aivan mahtavaa.
Intialaisista ravintoloista ei yleensä saa hummeria.
Mikä oli suosikkisi, Phil? -Kaikki.
Tuosta innostuin kuitenkin eniten.
Olen sotkukasa
Katsokaa housujani!
Tämä on kuin rikospaikka.
"OLKOON TUULET JA MERI MYÖTÄ"
Onpa hyvää!
Nuori ystäväni Alex Edelman on mahtava koomikko Los Angelesista.
Hän on todella hauska. Mahtava tyyppi.
Vien hänet Duckfat Frites Shackiin.
Et usko tätä. Katso nenänpäätäni.
Ei siinä ole mitään. -Siinä on finni.
Sitä tuskin huomaa.
Nyt se peitetään.
Älä rutista naamaa.
Miltä minä näytän? -Hyvältä.
Kerroinko, että halusin nenäleikkauksen?
Olin lukiossa ja kysyin asiasta.
Kerroin, että nenäni pitää leikata.
Kerroitko vanhemmillesi?
Lääkäri sanoi, että siitä ei saa isompaa. Se oli isoin heidän näkemänsä.
Hän on täällä koko viikon.
Mitä pidät Mainesta?
Upea paikka. Portland on kaupunki, mutta tavallaan se on pieni paikkakunta.
Se tuntuu viktoriaaniselta unelta.
Uni jatkuu täällä, ellei sitten ole ankka.
Belgialaistyyliset ranskikset paistetaan ankanrasvassa. Päällä on ankanmuna.
Hyvänen aika.
Maistetaan ensin pelkkiä ranskalaisia.
Kuumaa.
Todella hyvää.
Saanko kunnian? -Ole hyvä vain. Voi luoja sentään.
Tässä on kastiketta, juustoa ja omassa rasvassa paistettua ankkaa!
Rasvassa paistaminen on parasta, mitä ankalle voi tehdä.
Pitäisikö kaikki paistaa ankanrasvassa?
Ehkä.
Arvaa, mitä tein ennen tätä.
Mitä? -Pyydystin hummereita veneellä.
Kuin vääräuskoinen.
Saitko mitään? -Sain.
En ole koskaan syönyt hummeria enkä edes rapuja.
En ole syönyt äyriäisiä.
Noudatat sääntöjä.
Kukaan ei osaa kuvailla niiden makua.
Kuvittele hyvin kiinteä kala. Oletko maistanut merikrottia?
Ravintolassa? -En. Se ei taida olla košeria.
Sinulla riittää sääntöjä. -Elän hurskauteni sähköaitauksessa.
En saisi edes syödä tätä.
Tämä on loukkaus ješivalleni.
Mutta minä…
Niin olen minäkin!
Esi-isäni pyörivät nyt haudassaan. -Niin minunkin!
He tekivät niin eläessäänkin.
En varmaan voisi elää ilman ranskiksia.
Joskus katson ohjelmaa ja mietin, että tuskin ruoka on noin hyvää.
Voin kertoa, että ruoka todella on hyvää. -Niinpä. Kerro se katsojille.
Se todella on hyvää.
Alex on mahtava koomikko. Paitsi silloin, kun hän matkii minua.
Hän tuli luokseni.
Oli leffailta. Meille oli jäänyt viiniä.
Hyvä ohjelma.
Tyttöystäväni mukaan matkin sinua tarkasti ja juutalaisvihaisella tavalla.
Paitsi silloin, kun sanot: "Pidän tästä."
"Pidän tästä."
Se on puhdasta iloa juutalaisittain.
Se on mahtavaa.
Jälkiruoan aika. Suklaapirtelö. -Jestas sentään.
Ankanrasvakinuskia tietenkin. Ja mainelainen mustikkapirtelö.
Tiedät, mitä kaksi pilliä tarkoittaa.
Tästä voi tulla nenämaailmanloppu.
Vanhanaikainen temppu!
Noin tehdään kuppiloissa.
Onpa hyvää. "Pidän tästä."
Lyhyen ajomatkan päässä on Brunswick, jonka pienellä sivukadulla on talo.
Upea paikka on nimeltään Spindleworks.
Missä lempiserkkuni on?
Entä minun lempiserkkuni?
Phil!
Onpa mukava nähdä.
Olen siinä mielessä onnekas, että suvussani on ihania tyyppejä.
Hän on yksi suosikeistani.
Tässä on Anna.
Hän on käynyt Spindleworksissa 30 vuotta, ja se on tärkeä osa hänen elämäänsä.
Halusin nähdä, mitä täällä tehdään.
Tiedän, miten paljon pidät paikasta, joten ehkä voisit esitellä paikkoja.
Sopiihan se.
Kiertueessa on kyse taiteesta, rakkaudesta ja ruoasta.
Pidän niistä ja yhdestä muusta.
Mistä? Juomasta?
Sinusta. Ja juomista.
Totta.
Lempiserkkuni.
Mennään. -Älä kerro Richardille!
Hei, Phil.
Hauska tavata.
Nancy on tervehtijämme.
Hän viettää paljon aikaa tässä ja kutsuu asiakkaita sisään.
Brian Braley on paikan ohjelmapäällikkö.
Meillä on tilaa noin 300 neliömetriä.
Yhden päivän aikana täällä työskentelee jopa 40 taiteilijaa.
Autamme heitä toimimaan itsenäisesti -
ja luomaan omaa uraa taiteen parissa.
Autamme heitä elämään hyvää ja inklusiivista elämää yhteisössään.
Kaunista taidetta. Kerro Spindleworksista.
Tämä on maalaushuoneemme.
Täällä luodaan taidetta!
Tämä on taiteen Magical Mystery Tour.
Olemme tehneet kaikki maalaukset itse.
Otamme myös valokuvia.
Väkerrämme kaikenlaista.
Teemme myös käsitöitä.
Kaikkea.
Tuolla on kangaspuut. -Näytän sinulle, mitä teen.
Tuleeko tästä huivi?
Tulee.
Se näyttää hyvältä jo kangaspuissa.
Sanon aina: "Helppoa kuin heinänteko."
Hyvin sanottu.
Mennään kauppaan.
Täältä voi ostaa kaikenlaista upeaa.
Teemme jopa tuoleja.
Puutöitä.
Tein ensimmäistä kertaa tyynyn.
Näytä.
Se on myynnissä.
Tein tämän. -Upea.
Voinko ostaa sen? -Jos haluat.
Paljonko se maksaa?
25 dollaria.
Saat 40 dollaria. Se on sen arvoinen.
Jestas sentään. Neljäkymppiä!
Vau! Näyttääpä hyvältä.
Kauanko sinulla meni tähän? -Puolitoista vuotta.
Onpa upea.
Tein sen aivan itse käsin.
Todella vaikuttavaa.
Katsokaa.
Tämä on Anna McDougalin julkaistu kirja.
Sen nimi on A Look Back.
Mitä katsomme taaksepäin?
Uuden elämäni alkua Spindleworksissa ja sitä, miten paikka vaikuttaa elämääni.
Minulla on Downin oireyhtymä, mutta olen valjastanut sen edukseni.
Minulla on ihania sukulaisia. Phil on heistä suosikkini.
Auta minua. -Ei siis Richard.
Richard on ihana!
Ei! Minä olen suosikki.
Älä kiusaa veljeäsi.
Hän jakelee hyvin viisaita neuvoja.
Onko sinulla Philipille muita neuvoja?
Ei vaimovitsejä. Monica on ihana.
En osaa muuta.
Olkoon sitten. Mutta älä kerro hänelle.
Pitääkö vielä muistuttaa taiteen arvosta?
Taide todella on korvaamatonta.
Itse asiassa se on ratkaisu.
Kaikki olivat niin mukavia ja anteliaita, että halusin tarjota sentään jäätelöt.
Menoksi.
Ylitämme tien tännepäin.
Perillä ollaan.
Kenen kahvijäätelö on?
Kenelle maistuu Barry and Larry?
Todella hieno. Tötterö näyttää hatulta.
Toinen vaniljatötterö. -Se on minun.
Ole hyvä. Toinen Barry and Larry.
Kaikki näyttävät tyytyväisiltä.
Miltä maistuu, Nancy? -Hyvää.
Mitä sinä otit, Phil?
Suklaajäätelön suklaahipuilla.
Pidän nimittäin suklaasta.
On ollut ilo viettää aikaa kanssanne ja nähdä, minkä parissa työskentelette.
Minulla oli todella hauskaa. Joka päivä pitäisi syödä jäätelöä.
Heiluttakaa kuvausryhmälle.
Kiitos, kuvausryhmä! -Heippa!
Kiitos!
Ja toinen serkkuni Richard!
Upeita paikkoja riittää.
Thirsty Pigin olut ja artesaanihodarit,
Leewardin kokki Jake Stevensin italialainen luomuruoka -
sekä Terra Lingua -meksikolaisgrilli -
on auttanut Portlandia niittämään mainetta huippuluokan ruokakaupunkina.
Vierailen Biddefordin tehdaskaupungissa ja tapaan siellä Don Lindgrenin.
Don on kaupungin historian asiantuntija.
Milloin ensimmäiset sahat avattiin?
Ne alkoivat kehittyä 1830-luvun tienoilla.
Ne kaikki toimivat vesivoimalla.
Yksi joki toi kaiken tarvittavan voiman valtavan kokoiselle tehdasalueelle.
Täällä sattui olemaan vesiputous, ja sen seurauksena syntyi saha.
Nerot keksivät käyttää vesivoimaa, joka on puhdasta.
Joen varteen syntyi kokonainen kaupunki.
Emme siis ole mitään ilman luontoa.
Vanhoissa saharakennuksissa on nyt kaikenlaisia uusia pienyrityksiä.
Donilla on oma erikoisliike.
Hän pitää Rebelais-kirjakauppaa.
Se on kuin uskomaton museo.
Vanhoja reseptejä ja keittokirjoja.
Todella kiehtovaa.
Haluaisin kysyä sinulta pääraaka-aineesta. Sehän sopii sananakin osavaltion nimeen.
Tätä näkee paljon.
Mahtaako tämä juttu olla totta?
Hummeria syötettiin vangeille, ja he valittivat kyllästyneensä siihen.
Teddy Roosevelt kuitenkin piti siitä, ja siitä tuli ruokalistojen suosikkiruoka.
Valitettavasti tuo ei ole totta.
Mainen vankiloista on paljon tietoa.
Ei löydy mainintaa siitä, että vangit olisivat mellakoineet ruoasta.
Teddy Roosevelt kyllä piti hummerista.
Sitä kuitenkin pidettiin jo luksusruokana, joka oli arvossaan.
Hummerihan on todella herkullista.
Suorastaan parasta.
The Palace Diner. Naisetkin on kutsuttu.
Don ja minä kävimme lounaalla kivassa pikkupaikassa.
Paikka on minun makuuni.
The Palace Diner on yksi Donin suosikkipaikoista kaupungissa.
Se lienee maailman paras kuppila.
Omistaja ja kokki on paikalla. Hänen nimensä on Greg Mitchell.
Seinässä luki, että naiset on kutsuttu.
Kuppila on ollut tässä vuodesta 1927, kun sahat olivat vielä toiminnassa.
Se toivotti naisetkin tervetulleiksi.
Kyseenalaista, mutta paikka on sinun.
Maistuisiko kahvi? -Kyllä kiitos!
Olet varmaan käynyt täällä paljon. -Alusta asti. Ruokalista on suppea.
Aamiais- ja lounasvalikoimaa on vähän, mutta kaikki valmistetaan täydellisesti.
Ranskalainen paahtoleipä.
Minä melkein nappasin sen.
Tämä paikka oli etulinjassa, kun ravintoloita alkoi tulla lisää.
Se on jännittävää.
Ruoka taitaa saapua.
Tämä on maissijauhelihapihvimme, jota marinoidaan viikko ennen paistamista.
Kas niin.
Täältä tulevat tonnikalasämpylät sekä kirnupiimäpatukat.
Vaahterasiirappi lienee oikeaa. -Olemmehan Mainessa.
Ja täältä tulee juustohampurilainen.
Paistettu kanaleipä.
Mitä?
Jopas jotakin!
Hyvästi, maailma!
Pekonimunajuustoleipä.
Siinä pitää olla kaikkea. -Päivän munakas.
Karamellisoitua sipulia ja cheddaria. -Riittääkö lautasia enää muille?
Melkoinen ilmestys.
Kananmuna on japanilaistyylinen.
Tekniikkaa on hiottu.
Missä opiskelit?
Olen itseoppinut.
Työskentelin tovin New Yorkissa pubissa.
Ja ravintolassa.
Hetkinen. Anna minä.
Nerojen pitääkin keskittyä oleelliseen.
Matala rima on helppo ylittää.
Rima on hyvin korkealla. Kaikki ovat kuulleet paikasta.
Yksinkertaisen takana ei piilotella. -Vertailukohtia riittää.
Kaikki ovat asiantuntijoita.
Älä ole typerä, Richard. -En olekaan.
Huomasin, että jokainen ruoka oli parasta, mitä olen typerässä elämässäni maistanut.
Mitä ihmettä?
Tämä on ehkä mahtavin -
tonnikalasämpylä koko maailmassa.
Kunnon lohturuokaa.
Munakas!
Onko Defending Your Life tuttu?
Albert Brooks pääsee taivaaseen ja menee kahvilaan.
Hän tilaa munakkaan, joka osoittautuu aivan täydelliseksi.
Hän kehuu sitä maasta taivaisiin. Se maistuu taivaalliselta.
Ja sitä saa niin paljon kuin haluaa.
Se on taivas. Niin on tämäkin.
Elin juustohamppareilla yliopistovuodet.
Perunat ovat kuulemma parhaita.
Ne keitetään, muussataan ja paistetaan.
Muussattuna saa enemmän paistopintaa.
Miltä maistuu? -Mahtavalta.
Maistuuko paahtoleipä?
Se on todella tiivistä ja raskasta, mutta maistuu aivan upealta.
Minusta se oli kuohkeaa. -Ihanko totta?
Se on vain mielipide. -Naiset siis kannattaa päästää tänne.
Anteeksi.
Mikä ihme on paahtovanukaspyörä?
En tiedä, mutta olisin hyvä asiakas.
Anteeksi. Aiotko pysähtyä koskaan?
Nytkö pysähdyt? -Kyllä.
Alatko myydä? -Haluatko ostaa?
Pysähtynyt nuori mies on nimeltään Charlie Compton.
Hän aloitti nämä työt 15-vuotiaana.
Hän on nyt niinkin vanha kuin 21.
Milloin keksit tämän?
Vietin lukion ensimmäisen vuoden Euroopan-reissulla perheeni kanssa.
Valitsimme kohteet sen mukaan, mitä kukin halusimme tehdä.
Veljeni valitsi futiksen Hollannissa ja Englannissa.
Minä kokkaamisen Ranskassa ja Italiassa. Opin paahtovanukkaan teon Pariisissa.
Teet tietenkin itse vanukkaan.
Päälle tulee sokeria.
Propaanitölkki ja liekitin. -Suunnilleen.
Muuta ei tarvita. Onpa mahtavaa.
Maista vain.
Sitä pitää kopauttaa.
Täydellistä.
Kunnollinen paahtovanukas.
Olet tehnyt kauniin suklaavanukkaan,
jossa on päällä rapea kuori.
Ranskassa sitä ei saa sanoa vanukkaaksi. -Tiedän.
Hyvät ystävät,
oletteko maistaneet paahtovanukasta?
Enpä usko.
Haluaisitteko maistaa?
Haluaisitko maistaa sitä, äiti?
Haluan.
Olipa mahtava vastaus.
Olemme Sambiasta.
Sambiassa tällaista ei valmisteta.
Saatte annokset. -Kiitos.
Kiitos. -Ole hyvä. Mikä nimesi on?
Marian. -Minun nimeni on Phil.
Phil. Jestas. -Mikä sinun nimesi on?
Chumba.
Hauska tavata. -Samoin. Nauttikaa.
Miten maassanne sanotaan "kippis?
"Cheers."
Nuorukaisella on valoisa tulevaisuus.
Kuka haluaa hunajalaventelin?
Kuka haluaa tavallisen version?
Kuka haluaa suklaisen? -Minäkin haluan maistaa.
Vihaan sinua.
Minkä maun otat? -Kaikki käy.
Tilasitko suklaisen?
Ota suklaata. Isän kunniaksi. -Kiva.
Hän olisi ottanut suklaisen.
Hän olisi pyytänyt suklaavanukkaan ja käskenyt jättää päällisen pois.
Hän olisi käskenyt jättää sen paahtamatta.
Miten päivä on mennyt? -Tämä oli parasta.
Niinkö? Mahtavaa.
On jälleen rapurullan aika.
Tervetuloa Red'siin! Kiva, kun tulitte.
Perheeni syö aina Red's Eatsissa, kun tulen Maineen sukuloimaan.
Se on ollut avoinna vuodesta 1938.
Katsokaa hummeria.
Tämä on kaiken odotuksen arvoinen.
Olen tehnyt tätä puolitoista tuntia.
Teen ohjelmaa, jotta voin etuilla jonossa.
Hyvää ruokahalua, Phil. Kiitos!
En tiedä, jäikö muille syötävää.
Philip!
Etsin Rosenthalin seuruetta.
Onko täällä ketään sen nimisiä?
Täällä on paljon sen nimisiä. Monica, Lily ja Ben -
sekä Richardin vaimo Karen ja lapset Jack sekä Tess.
Ja paljon hummeria.
Aivan mahtavaa.
Kiitos, Philip.
Onpa hyvä aamiainen.
Odottakaa, ennen kuin syötte. -Mitä?
Sen päälle pitää laittaa voita.
Kas näin. Se tulee teepannusta.
Muistuttaa lautasesta Peter Luger'sissa.
Urheilun hienoimpia hetkiä.
Kaunista.
Paljonko tässä on hummeria?
Ihan kuin hummerirullan sisässä olisi toisenkin rullan hummerit.
Niinpä. En edes vitsaile sanoessani, että olemme suurpiirteisiä.
Mahtavaa.
Hyvää ruokahalua. -Kiitos paljon.
Kiitos, Debbie. Debbie on mahtava.
Tiesittekö, kuinka monta tällaista Richard ja minä söimme lapsina?
Emme yhtään.
Elitte kurjuudessa. -Äitini olisi sanonut juuri noin.
"Voi sinua kurjuudessa elävää lasta."
Pidättekö Mainesta? -Tämä on mahtava paikka.
Juon pian voita suoraan pannusta.
Tässä on Betty. Tänään on hänen syntymäpäivänsä!
Hyvää syntymäpäivää!
Paljon onnea vaan
Paljon onnea, Betty
Iso käsi Bettylle!
Paljon onnea vaan
Portlandissa on mertenvälinen satama, joka on lähimpänä Eurooppaa.
Se oli avainasemassa siirtomaa-aikana.
Kaupunki on rakennettu monesti uudelleen, mikä selittää kauniit tiili- ja kivitalot.
Videopuhelu Judy Goldille.
Missä olet, Philip? -Heipä hei.
Olen Mainen Portlandissa. Entä sinä?
Syötkö sinä piirasta?
Piiraita.
Onko Tandem Bakery tuttu?
Nyt ainakin on. -Tämän takia kannatti tulla.
Ensi vuonna tulee 40 vuotta siitä, kun aloitin stand up -koomikkona.
Aloitin 19-vuotiaana ja olen tehnyt paljon teatteritöitä.
Olen kirjoittanut kirjan.
En ole edes laskenut, kuinka monta kertaa ihmiset…
Niin ei tapahdu vain New Yorkissa vaan kaikkialla, minne menen.
Luulen, että ihmiset tunnistavat minut komediaspesiaalista tervehtiessään.
Ei. Minut tunnistetaan tästä sarjasta. Siitä tulee kuulemma aina nälkä.
Minun pitäisi kuulemma olla mukana sarjan jokaisessa jaksossa.
Ihanko totta?
Teen kuulemma sarjasta paremman.
Onpa hauskaa. Niin tyttärenikin sanoo.
Pidätkö skonsseista?
Mitä? Yritätkö kiduttaa minua?
Tein ennen näin vanhemmillenikin. -Tiedän.
Kysyin heiltä, haluavatko he kuulla, mitä olin syönyt päivän aikana.
Äitini sanoi: "En oikeastaan."
Näytän sinulle nyt, miksi Tandem Bakery on maailmankuulu.
Keksissä on vain… -Säilöntäaineita.
…voita ja hilloa. Tältä se näyttää.
Aiotko tosiaan tehdä tämän minulle?
Tämä on maailmankuulu hyvästä syystä.
Kiva kuulla, Philip.
Haluan vain, että olet onnellinen.
Tavoitteeni elämässä on sinun onnesi.
Juuri siksi pidänkin sinusta.
Tiedät homman idean.
Pyydän hauskoja suosikkityyppejäni kertomaan vitsin Maxille.
Tämä oli hänen osionsa.
Anna siis mennä.
Minulla on täydellinen vitsi Maxille.
Antaa tulla.
Saksalainen, ranskalainen ja juutalainen -
eksyvät aavikolle.
He viettävät päiviä keskellä ei mitään.
Vihdoin Punainen risti löytää heidät ja hakee heidät takaisin kotiin.
Saksalainen sanoo:
"Olen väsynyt ja janoinen. Haluan oluen."
Ranskalainen puolestaan sanoo: "Olen väsynyt ja janoinen. Haluan viiniä."
Juutalainen kuitenkin sanoo: "Olen väsynyt ja janoinen.
Minulla on diabetes!"
Aivan mahtavaa. -Piditkö siitä?
En ole kuullut tuota. Aivan mahtava.
Valitamme mitä ihmeellisimmistä asioista.
Juutalaiset valittavat. -Pitää paikkansa.
Edesmennyt äiti ei ollut ikinä janoinen.
Hänellä oli aina nestehukka.
"Sinä saatat olla janoinen…" -"Minullapa on nestehukka."
Kiitos, Judy. Olet meille rakas.
Tekin minulle!
Nähdään pian.
Vielä yksi kohde.
Wiscassetin rannikkokaupungissa sijaitsee Buckwheat Blossom Farm -luomumaatila.
Se on paratiisi maan päällä. Olen onnekseni omistajille sukua.
Sitä pitävät serkkuni, hänen Amy-siskonsa, Amyn mies Jeff -
sekä lapset Asa, Ruth ja Leah.
He kutsuivat perheemme piknikille.
Ensin tehdään kuitenkin taas jotain, jossa Phil on todennäköisesti surkea.
Hei, lampaat.
Nimeni on Phil. Olen paimenenne tänään.
Noin useimmat reagoivat läsnäolooni.
Tänne, Kit!
Kävele luokse. Maahan. Myötäpäivään.
Miten menee?
Myötäpäivään. -Menemme tähän suuntaan.
Vauhtia, lampaat!
Ei. Tännepäin.
Rauhoittukaa, oppilaat.
Noin ei saa käyttäytyä.
Taisit löytää joukon kiusankappaleen.
Minne olet oikein menossa? Ei.
Maahan! -Katastrofi.
Ei. Myötäpäivään.
Tännepäin. Hyvä.
Juuri kun olin sanomassa "hyvä possu", yksi pääsee pakoon.
Vielä yksi lisää.
Tämä on tilaisuutesi, Phil.
Ota koukulla jalasta. -Oikeastiko?
Mikä tahansa jalka käy.
Noin. Pidä kiinni. Nappaa se, Ruth.
Hyvä.
Hienoa. -Onnistuimme.
Hienoa. -Noin sitä pitää.
Hyvästi, Jeff!
Voisin osallistua rodeoon.
Surkeaan sellaiseen.
Sinä päätät, keneltä leikataan villat.
Pitäisikö samalla leikata Jeffin hiukset?
Koko perheelle voisi tehdä saman.
Valitaanko Philille isoin? -Mitä?
Haluan pienen ja kiltin.
Mikä näistä on se, joka potkaisi sinua leukaan, Jeff?
Tuo on kiltti. -Otetaan se.
Käsittelet sen, Phil.
Se näyttää suloiselta.
Tarvitseeko Phil keritsemisasun? -Hyvä ajatus.
Onko tätä varten oma asu?
Asu kyllä löytyy. -Voi luoja.
Tietenkin lampaan keritsemiseen on asu, jossa teen itseni naurunalaiseksi.
Nyt on parempi.
Hauikset esiin.
Jotkut teistä varmaan ajattelevat, että tykkään vain pukeutua hassusti.
Ei. Näitä käytetään ihan oikeasti.
Ne näyttävät hölmöltä vain minun ylläni.
Onko lampaan käsittely helpompaa näissä?
Ei. Niillä tehdään vaikutus naisiin, jotka keräävät villan.
Pahoittelut naisille.
Olen puolialasti, ja kohta on lammaskin.
Vasen jalka on lonkan kohdalla.
Sitten käännän lampaan näin.
Painiote. -Näin se kaatuu.
Näin lammas siis keritään.
Paljon villaa.
Todella kaunista.
Pitää päästä lähelle ihoa.
Siten saa sopivan palan, josta voi tehdä vaikka villapaidan.
Valmista.
Kappas vain. -Nyt se saa poistua.
Lastenleikkiä. -Niinhän sinä sanot.
Se sujuu sinulta varmasti, Phil.
Hei, lammas.
Se näyttää rennolta. Osaat käsitellä sitä.
Pidä se polvien välissä.
Kaiken pitää olla tällä puolella.
Jalkaa ylöspäin. Pidä selkä paikallaan.
Laita jalkasi sen jalkojen taakse.
Polvien väliin.
Ajattelin jatkuvasti vain sitä, etten halunnut satuttaa eläinraukkaa.
Sitä sentään nöyryytetään televisiossa.
Hienoa. Niin sitä pitää.
Riittäisikö tämä? -Riittää.
Mitä tuumit? -Sujui hyvin ensi kerraksi.
Keritsemäni villa riittää ehkä pikkuruisten korvalappujen materiaaliksi.
Vauvojen korvalapuiksi. Siinä kaikki.
Minulla on kysymys. -Kysy pois.
Miten päädyit tähän sukuun? Tämä ei ole vahvuusalueitamme.
Emme ole lammasihmisiä.
Ostan villapaidan Amazonista.
En ole ennen kokenut vastaavaa.
Koskaan ei ole liian myöhäistä.
Minun on nyt pakko tehdä näin.
Kuulin tuon.
Kiitos, kun olit kiltti.
Olet todella suloinen.
Olinko siinä hyvä? En.
Teenkö saman uudestaan? Tuskin.
Se on lampaiden ja villan parhaaksi.
Olen silti iloinen, että tein sen.
Sama pätee moniin asioihin.
Asioita inhotaan usein etukäteen,
mutta kun lopulta päättää kokeilla, ne eivät tunnukaan niin kamalilta.
Opin taas yhden hyödyllisen taidon.
Voin ryhtyä hummerinpyydystäjäksi tai keritsijäksi, jos tarve vaatii.
Pystyn siihen.
Ehdin jo iloita.
Puhdistin itseni villasta ja rasvasta ja siirryin lempipuuhaani eli syömiseen.
Jeff ja Amy perheineen järjestivät meille upean vastaanoton.
He esittelivät maatilaa ja kaikkea upeaa, mitä he saavat sillä aikaan.
Haluatko tervehtiä? -Hei, Phil.
Olen iloinen, että tulitte.
Ruoka tulee Buckwheat Blossom Farmilta. Pitäkää se nimi mielessä.
Juusto, vihannekset ja liha ovat meiltä.
Vihannekset ovat tuoreita. Tein kulhon.
Saanko maistaa? -Anna mennä.
Mitä pidät, Phil?
Ilmiömäistä.
Onko kanakin täältä?
Kanakin on tilaltamme. -En malta odottaa.
Karitsakin on meiltä.
Jestas. Ei kai se ole sama…
Ei. Se on yhä suunnilleen elossa. -Luojan kiitos.
Olisi tullut syyllinen olo.
Maistatko sinä ensin, Asa? -Toki.
Käytän lapsia usein koekaniineina.
Ette ehkä tienneet, että Monica esitti Amy MacDougallia Raymondissa.
Aito ja oikea Amy MacDougall, jolta hahmo sai nimensä,
on tuossa.
Hän on oikea Amy MacDougall. -Aito ja oikea.
Voinko auttaa?
Tule puhumaan kanalle, Phil.
Onpa upeaa.
Jeff teki kaiken. Otan kunnian itselleni.
Tulkaa maistamaan karitsaa!
Onko kaikki tältä tilalta?
Monica ja Karen poimivat tomaatit.
Perunatkin ovat tilalta.
Muistuttakaa, että olen syönyt punajuuria.
Ymmärrän, miksi Mainessa halutaan asua ja mikä paikassa on niin viehättävää.
Täällä on ystävällinen tunnelma.
Katsokaa.
Se on sopusoinnussa luonnon kanssa.
Se muistuttaa siitä, että sekä tämän maan kansalaiset -
että muut ihmiset kautta maailman -
ovat parhaimmillaan ollessaan tasapainossa ympäristön kanssa.
Luonnon lahjoja täytyy osata arvostaa.
Syötkö tätä ruokaa aina? -Syön tätä joka päivä.
Asun hienolla maatilalla.
Tämä on kuin taivas. -Älä muuta sano.
Pidän ihmisistä,
maaperästä,
tästä maasta sekä koko maailmasta. Pidetään se kunnossa.
Tällaista on Mainessa.
Tekstitys: Milka-Maria Mauranen