DOKUMENTÁRNÍ SERIÁL NETFLIX
Dobrý den.
Podle klobouku vidím, že to s rybami myslíte vážně.
Tohle je prý nejlepší v celém Finsku.
Tradiční finská ryba muikku.
Muikku?
Ano. Vypadá dobře, ale chutná ještě líp.
Myslím, že muikku by měla být národní rybou Finska.
- Bůh vám žehnej. Díky. - Díky.
Prohlašuji muikku za národní rybu Finska!
Přesně!
Ochutnejte.
Dejte si. Je to výborný.
Ty sis ještě nevzal. Dej si.
Matty, Todde, kde jste?
Je to jako krmení tuleňů v zoo.
Hladovec v zimě v létě
vesele vandruje po světě
a táhne ho to chtě nechtě
k těstovinám, masu a bagetě.
Přifrčí za vámi,
přiletí za vámi.
Zazpívá si s vámi,
zatančí si s vámi.
Zasměje se s vámi
a bude rád s vámi.
Na oplátku žádá jediné.
Nakrmte někdo, nakrmte někdo…
Prosím vás,
nakrmte někdo Phila.
Tak už ho někdo nakrmte!
HELSINKY
Jen málo zemí na světě se může chlubit nejčistší vodou,
ovzduším a nedotčenými lesy.
Ale tahle ano.
Jsem ve Finsku. A je to tu úžasné.
Víte, že je to oficiální bydliště Santa Clause?
A tohle je hlavní město Helsinky. Je naprosto nádherné.
Finsko leží mezi Švédskem a Ruskem
a obě tyhle země Finsko dlouhá léta okupovaly.
Proto má v sobě Finsko trochu ze Švédska a trochu i z Ruska.
Ale v roce 2021, kdy jsme tu my, se vyznačuje jedinečnou finskou identitou.
Je tvořené lidmi, kteří jsou údajně nejšťastnější na světě,
i když to na sobě nedávají vždycky znát.
A utváří ho také jejich jídlo.
A nejlepší způsob, jak objevit nové město, je ochutnat místní dobroty na trhu.
HELSINSKÉ BIENÁLE
Tohle je Markus Hurskainen.
Provede mě Starou tržnicí otevřenou pro veřejnost v roce 1889.
To je ideální.
Tohle je nejstarší tržnice v Helsinkách.
Bylo to místo, kam se dovážely samé exotické suroviny.
Je součástí finské historie.
Markus vlastní Story Café, které najdete přímo uprostřed tržnice.
A když znáte majitele kavárny, můžete si vzít hrneček s sebou.
Ahoj. Jsem Laura.
Moc mě těší. Máte krásný obchod.
- Děkuju. - Jo.
- Je super. - Jste tu šťastná.
To jo!
Taky máte rádi prodavačky sýra?
Ale moc se mi nepozdávalo,
když mi řekla, abych si namočil sýr do kávy.
Káva se sýrem?
- Přesně tak. Namočte si ho. - To jsem nikdy nezkoušel.
Myslím, že to nebude naposledy.
Má vysoký obsah bílkovin, málo tuku a málo soli, tak ho jíme každý den.
Kdo to vymyslel?
Nevím. Možná Santa.
Možný to je.
Tak jdu na to. Je to trochu…
- Do toho. - Je to divný.
Jo.
Chutná?
- Jo. Zkusím to znova. - Tak jo.
- Proto člověk cestuje. - Přesně.
Sýr do kávy.
A další je jako váš grilovaný sýr,
ale tenhle mu nakope zadek.
Fakt.
- Na milovnici sýra je dost agresivní. - Je.
Jsem na svůj sýr hrdá.
Můj grilovaný sýr doma dostal kopanec do zadku.
Já to říkala.
- Dneska jste nakopala spoustu zadků. - To já tak dělám.
Uzený losos.
Budete nadšený.
Jsem ve Finsku první den a objevil jsem Zabar's.
Jak dlouho to děláte?
Dvacet jedna let.
- Tak málo? - Jo.
- Vypadá to krásně. - Díky.
- Na zdraví. - Dobrou chuť.
Vezmu si tři čtvrtě libry na tenké plátky.
Vy uzeniny rád, co?
- Jo. - Tak to jste tu správně.
Uzeniny jsou tady. Některý z nich jsem nikdy neviděl.
Tohle je sob uzený studeným kouřem.
Mám z toho trochu strach. Můj první sob.
Vážně?
Páni. Silně uzený, ale…
Bez tuku.
Jako skvělá italská bresaola.
- Ano. - Je to výborný.
Zatím mi sobi chutnají.
Ochutnávám samé nové věci. Sušeného soba, sobí paštiku.
- Sob a štika? Sobí paštika. - Paštika z uzeného soba.
- A ještě nám zbývá jeden salám. - Prosím.
Tenhle je z medvěda.
Sušený medvěd?
Kde to jsem?
Toho jsem taky ještě neměl.
Jo.
Už se toho ani nebojím, protože všechno ostatní bylo vynikající.
Jo.
- Medvěd. - Dobrý, ne?
Ani se necítím tak provinile.
- On by mě taky sežral. - To jo.
V Americe vyslovujeme slovo „sauna“ jinak než Finové.
Je důležitou součástí života. Najdete ji skoro ve všech finských domech.
Ale když si chcete užít kombinaci skvělé sauny a dobrého jídla,
jdete do Löyly.
- Kdo je to? To je tvůj pes? - Jo. To je Taiga.
Taigo! Ahoj!
Tohle je majitel Jasper Pääkkönen.
Kromě toho, že je podnikatel,
je to také nejslavnější finský herec.
Několikrát pracoval se Spikem Lee.
A doma v Helsinkách dal lidem, co chtějí.
Viděl jsem odsud videa na YouTube.
Lidi jdou do sauny,
pak vyjdou ven a skočí do vody.
- Jo. - To já dělat nebudu.
Protože…
Zkoušel jsem skočit do moře v Irsku.
Bylo děsně studený, ale tohle bude hádám ještě horší.
To asi jo, ale přijel jsi do Finska.
Jako bys tu nebyl, když nepůjdeš do sauny
- a neskočíš do Baltu. - To vystřihneme.
Ne.
Má pravdu.
To vystřihneme,
protože nechci, aby byli diváci zklamaní.
Rychle, změňme téma.
Jasper má recept na lososovou polévku, která je skoro stejně slavná jako on.
Je to asi nejtradičnější finské domácké jídlo.
Tajemství jeho lososové polévky je v tom, že v ní není losos.
Chceme být co nejekologičtější, proto v ní není losos.
Ale vypadá to tak.
To ano. Je to pstruh duhový, což je skvělá náhražka lososa.
Je to fenomenální. Panebože.
Tohle je taková klasická finská domácká dobrota.
Naši mi vyprávěli, že když mi byly necelý dva roky,
- jeli jsme rybařit na jezero. - Jo.
Napíchli mi žížalu na háček a já chytil okouna.
Byl jsem z toho tak nadšený, že když jsme se vrátili domů,
rybařil jsem v záchodu, ve dřezu a…
A cos chytil?
A…
- A v louži na zahradě. - Jo.
Vysvětlovali mi, že tam ryby nejsou. Ale mně to bylo jedno. Nešlo mi o ryby.
Mě bavil celý ten zážitek s tím spojený.
Přesně. Člověk se musí napojit na přírodu.
Musí si užívat, že je venku.
- Jo. - I když nic nechytí.
- Přesně. - Připomíná to mou kariéru.
Je to stejný.
Co je tak hrozného na chovu ryb?
My laici si myslíme, že je to udržitelný způsob.
- Jasně. - Jo?
Ale lososové farmy jsou ekologická katastrofa.
Každý rok zemře v chovu 50 milionů dospělých lososů.
- A taky 80 milionů mladých lososů. - Proč?
Stovky tisíc ryb plavou v malé kleci.
Jsou živnou půdou pro různé nemoci.
A děje se to pod povrchem, tak to nikdo nevidí.
- Doslova. - Jo, přesně.
To jsem netušil.
Ale existují i udržitelné způsoby chovu ryb,
tak neříkám, že jsou všechny chovy hrozné.
- Jo. - Jen chov lososů v Atlantiku
je příšerná katastrofa.
Nevěděl jsem, že Jasper bude tak negativní.
Pane jo. To je krása.
Sobí filet.
Včera jsem měl na trhu sušeného soba.
A přišel mi skvělý.
Ale četl jsem, že je i velmi zdravý.
Je lepší než hovězí.
Jo. Já hovězí nejím.
- Vůbec? - Ne.
Nejím kuřecí, vepřové ani hovězí, ale sobí maso miluju.
Je to výborný steak.
Je moc dobrý a měkký.
Páni. Dobrota.
Vyprávíte tu dětem pohádku o Santa Clausovi jako u nás doma?
Víš, kam tím mířím?
Jo, tuším.
U Jaspera jsem do sauny nešel, ale nakonec mě stejně přesvědčili.
Venku je zima.
- Jo. - Tady je teplo.
- Jo. - To je super.
Teplo já rád.
Vážně mě chcete vidět bez trička víckrát než jednou za díl?
A přidal se ke mně Kenneth Nars.
Píše a jídle a vytvořil aplikaci s názvem World of Mouth,
kde najdete doporučení na jídlo po celém světě.
To je něco pro mě.
Víš, co se stalo před deseti lety na mistrovství světa v saunování?
- To existuje? - Jo.
V tom, kdo vydrží nejvyšší teplotu?
- Co se stalo? - Ve finále…
- Jo? - …přišli Fin a Rus.
Ano?
Oba museli vynést.
Fin odpadnul a Rus umřel.
No fakt.
To je ten nejhloupější sport, co znám.
To je. Souhlasím.
Mělo by to přece být příjemný.
Takhle to vypadá, když ti hoří u zadku.
Už to cítím.
Počkejte chvíli, prosím.
Jo, zamlžily se nám kamery. Jasně.
Protože jsme v sauně.
Bohové se ke mně dnes slitovali.
Nepustili jsme to naplno, protože tam byly kamery.
Když je v sauně moc vysoká teplota, kamery se zamlží a nic nenatočíte.
Chceš pomoct?
Kenneth mi chtěl ukázat něco, čemu se říká saunová klobása.
Žádné vtipy.
Koukej!
Představuji ti klobásu.
Představuješ mi saunovou klobásu.
Díkybohu, že to bylo tohle.
Pořádně to zabalíme.
A dáme to do ohně.
Teda.
Už jsem se bál, že ji budeme napařovat tady s námi
a ochutí se naším potem.
Začínalo mi z toho být špatně, ale tohle vypadá dobře.
Jo.
Zatímco se naše klobásy saunují, přinesl mi Kenneth svačinu.
Panebože, takhle hezké občerstvení jsem v sauně ještě neviděl.
To je mi jasný.
Vypadá to jak vajíčkový salát.
Jo, ale v takový dřevorubecký verzi. Je to jen nasekaný vajíčko s máslem.
Který je lepší?
Vajíčkový salát nebo vejce s máslem?
Majonéza nebo máslo?
Tohle je krémovější a chutnější.
Jo, taky si myslím.
Promiň, majonézo.
- Páni. - Páni!
Fakt klobása.
A je děsně horká.
- Vezmi si vidličku. - Dobrý nápad.
Myslel jsem, že se budu potit v kobce,
což mi nepřijde nijak lákavé, ale nakonec jsem uznal, že to má kouzlo.
Ve dvou je to tu útulný.
A to jsme tu čtyři.
Když počítáš tady ty dva s obříma kamerama.
Bylo tam teplo…
Už to začínám cítit, tak si na chvíli odskočím…
- Já zůstanu. - Abych se trochu ochladil.
A pak se vrátím. Neboj.
Tak zatím.
Zapomněl jsem zmínit, že tahle sauna je na lodi.
- Tak jo. - Venku je děsná zima.
Ahoj.
- Zdravím. - Jak se vede?
Dobře. Jak se máš?
Ve Finsku žije šéfkuchař Kim Mikkola.
Pracoval v Nomě, nejlepší restauraci na světě!
A co dělá teď?
Když jsem byl v Nomě, pořád jsem říkal, že budu smažit kuře.
- Jo? - Všichni to považovali za vtip.
- Ale když restaurace loni zavřely… - Jo.
…tak jsem to zkusil.
Vymýšleli jsme, jak prodávat lidem jídlo levně.
- Jo. - Protože to bylo
- finančně dost náročné. - To ano.
Takže v celém stánku děláme jen jednu věc. Kuřecí hamburger.
Miluju, když se někdo vyučí.
pozná řemeslo, a pak se soustředí jen na takovou lahůdku.
- Jo. Jsi připravená? - Ano.
Je to něco mezi nashvillským pálivým kuřetem…
- Super. - …a korejským smaženým kuřetem.
Všechny ingredience jsou z Finska a prodáváme to za pět babek.
Fenomenální.
V Helsinkách nic levnějšího neseženete.
- Páni. Co to tam dáváš? - To ti nemůžu říct.
- Aha. To je to tajemství. - Jo.
Zatraceně dobrá omáčka. Kape všude.
Zlobivá omáčka! Už teď je vidět, jak je ta houska měkoučká.
Panebože.
Trochu připomíná bramborovou.
Ale místo opékání ji napařujeme.
Kdo se těší?
Je to dobrý?
Skvělý!
Chutná mu.
Tenhle postoj jsem se naučil od mého kamaráda z Chicaga.
Tohle je kuřecí sendvič s třemi michelinskými hvězdami.
A je z dodávky u řeky!
Člověk by řekl, že nejlepší kuřecí sendvič z dodávky za pět dolarů by stačil,
ale on šel ještě dál.
Vytvořil další gastro podnik nazvaný Koti,
který vám dodá lahodné jídlo až domů.
A i všechna tahle jídla stojí pět babek.
Má to dobře vymyšlené a drží se toho.
Máme tu různé odrůdy. Je to jednoduché.
Tomuhle se říká Steak Wallenberg.
Je to štika obalená ve strouhance a osmažená.
Každý by měl v životě ochutnat lahodné jídlo.
Je úžasné, že se snaží dopřát kvalitu lidem,
kteří si nemůžou dovolit večeři v Nomě,
natož ve všech ostatních nóbl restauracích na světě.
Tohle je pro ně.
A dneska je to pro mě.
Ještě se z toho kouří. Skvělý.
Je to dobrota.
Je to finské domácí jídlo.
To není jídlo za pět dolarů…
Je za všechny prachy.
- Jo, ale prodáváme ho za pět. - A to se vyplatí.
To bylo dobrý.
Tak úžasné jídlo si zaslouží stejně úžasný výhled.
Super styl, chlape.
- Co jít do přístavu, ať si to tam dojím? - Tak jo.
Tomu říkám idylka.
Je to super, co? Na Helsinkách je nejlepší tenhle výhled.
Můžu ti nabídnout bramboru za 30 centů?
Ne, díky.
Musíš se vykrmit na tu drsnou kalifornskou zimu.
Jo, když teplota spadne pod 15 stupňů.
Je to hrozně dobrý.
A jsem rád, že můžeme všem ukázat, co tu děláš.
A jen chci říct Renému Redzepimu, že by si měl snažit svoje lidi udržet.
Teď mi bude volat.
To ne.
Nedaleko centra Helsinek najdete park Sibelius
a v něm obří ocelovou sochu
věnovanou nejslavnějšímu finskému skladateli Jeanu Sibeliovi.
Je z 600 dutých ocelových trubek. Tak taky zkusíme něco zahrát.
Asi jsem se zasekl!
Jdu na ryby. S odborníkem.
Tohle je Antti Zetterberg.
Je šéfredaktorem slavného finského časopisu o rybaření.
Ví, co dělá.
Pojedeme na jeho motorovém člunu.
A protože budu na lodi a voda je studená, mám si podle Richarda vzít tohle.
Ahoj, jsem Phil.
Ahoj. Těší mě.
- Připraven na misi. - Jo. Pojď na palubu.
Antti mě vezme na ostrov,
který je součástí sítě veřejných parků tady v Helsinkách.
Jmenuje se Hadí ostrov.
Proč se jmenuje Hadí ostrov? To radši nechci vědět.
Jak rychle to může jet?
Super! Přežil jsem!
Jo. Budeš nahazovat ze břehu.
Hezký! To je nádhera.
Jo.
Takhle se mám rozmáchnout?
Jo. A oběma rukama.
Oběma? Jasně.
Koukejte, je ze mě rybář!
Jdu na to.
Jo.
Musíš spíš…
A pak pustit.
Kam to zmizelo?
Kde to je?
Něco mám!
Jo.
- Kámen! - To je země.
A kolik jsem chytil ryb? Ani jednu!
Naštěstí jich Antti chytil několik.
Proč? Protože je rybář.
- Ukazuje ploutev. - Je naštvaná.
- Jo. - To chápu.
- Taky bych byl. - Jo.
Kdyby ze mě měl být oběd.
Smrt ryby vidět nepotřebujete.
Na tohle se dívat nebudu.
Jestli to chcete slyšet, znělo to takhle.
Sranda je, že tohle mi dělá moje žena každý večer před spaním.
Nestojí o trable.
Mimochodem, chata a dokonce i dřevo
jsou pro veřejnost zdarma. Vše platí vláda.
Platí vám rekreaci. Super, co?
Čekal jsem, že to bude jak s Bearem Gryllsem.
Že tu rybu sníme jako zvířata.
Ne, je to kuchař.
Rybu naporcoval, filety dal na cedrové prkýnko a to opřel nad oheň.
V dávných dobách neměli…
- Grily. - Přesně.
Grilujeme jako za starých časů.
Ale to nebylo vše.
Taky nasbíral v lese lišky.
To by se tátovi líbilo.
Překrásné pfifferlinge, jak se jim říká německy.
Táta měl pfifferlinge moc rád.
Tak moc, že nechtěl k narozeninám nic jiného,
než tyhle houby.
A tys je našel tady v lese?
Na sousedním ostrově.
Rostou tu taky nějaký jedovatý houby?
Rostou, ale když se v houbách vyznáš…
A ty se v nich vyznáš?
Moc ne, jen…
Vím, že s houbami musíš opatrně.
Vítejte u mého možná posledního jídla.
Jo.
Nakrájel je, přidal trochu smetany a másla
a lehce je opekl.
Dozdobil to petrželkou a hned je to jak z luxusní restaurace.
Když měl tvůj táta tak moc rád houby, dám ti jich víc.
Díky.
Teda Antti…
Bože, čerstvější už to být nemůže.
- Jo. - Ani lahodnější.
Houby se k té rybě krásně hodí.
To jo.
Kdyžtak máme sůl, kdybys potřeboval…
- Musím ti říct… - Co?
Že je to dokonale dochucený a ty houbová omáčka je prvotřídní.
Ta ryba je prvotřídní a ty taky, Antti.
To moc rád slyším.
Budu bydlet tady.
- S Anttim. - Jo.
Už jsi někdy jel na lodi?
- Jestli jsem jel na lodi? - Jo.
Já jo. A ty?
Jo. Kudy pojedeme? Tudy?
Jeď kudy chceš, já jsem spokojenej.
Sara La Fountain je finská televizní hvězda a slavná kuchařka.
Souhlasila, že si zajdeme do nejkrásnější kavárny Café Regatta.
Koukejte, jak se do ní jezdí.
Může to tu klouzat, tak ať neupadneme.
Jo, radši opatrně.
- Díky. - Není zač.
Parádní projížďka.
Jo! Dáme si kafe?
Dáme si kafe a sladké. Třeba budou mít dokonce horkou čokoládu.
Marshmallow nahoře asi nebude, ale uvidíme.
Ne? Tak to tam nejdu!
- Je to tu moc příjemný. - Že jo?
Jako bych nebyl ve Finsku.
Tohle je máslové oko.
Mám ho moc ráda. Říkáme mu voisilmäpulla.
Je v tom cukr a máslo. A střed je nejlepší.
Jak to máslo teče ven.
- Že jo? - Teda.
- Dej si oko. - Ne.
Oko si dej ty. To je trefa do černýho.
Proto máme Saru rádi.
- Tohle je ono? - Jo.
Bože, to je tak dobrý.
Pověz mi něco o sobě.
Četl jsem, že se vaši seznámili na olympiádě v roce 1980 v Lake Placid.
Je to tak?
Máma tam jela z Finska organizovat zimní olympiádu.
- Jo. - A táta měl restauraci.
- Všechny recepty mám od táty. - Máš pořad o jídle!
Jo, kuchařské pořady točím už 15 let.
Ve Finsku nabírám inspiraci v přírodě.
- Je všude kolem nás. - Máte ji tu i ve městech.
- Jo. - Teď jsme ve městě.
- Tohle je město. - Jsme ve městě!
A do deseti minut jsi v lese,
- kam chodíme na houby. - Aha.
Jo. V létě ráda jezdím na vodním skútru.
- Ano. - Mohl bys jet se mnou.
Objedeme na něm město a pak půjdeme na drink.
Myslíš, že jsem mnohem mladší.
- Žiješ tu odmala? - Ne.
Žila jsem v New Yorku a taky ve Finsku.
Ale Finsko miluju. Mám to tu moc ráda.
- Kde trávíš víc času? - Miluju New York.
- Central Park… - Ten miluju.
Já taky.
- Ano. - Teď se mi chce brečet.
- Ale tam na houby nechoď. - Ne.
- Nerostou tam. - To není dobrý nápad.
A když mluvíme o houbách…
Myslel jsem, že musíme jet daleko,
abychom našli les, ale ne.
Stačilo zastavit.
- Ty budeš Sami. - Ano.
Sami Tallberg je skvělý kuchař známý tím, že využívá divoké ingredience.
A já s ním jdu dneska do lesa.
Máš maskáče. Chodíš taky lovit?
Ne, nelovím. Sbírám houby, bylinky a jsem kuchař.
A chceš, aby houby nepoznaly, že se blížíš.
- To byl vtip. - To mě nikdy nenapadlo!
Baví tě hledat potravu?
V supermarketech.
- Jo. - Hledám slevy.
Jsem lovec slev.
Jestli chceš pochopit, co dělám,
v podstatě jen jím.
Tohle všechno je moc dobré.
- To jsi našel tady kolem? - Jo.
- Máš rád česnek? - Jo.
- A co hořčici? - Jo.
To ti taky bude chutnat česnáček. Chutná jako česnek a hořčice.
- Ochutnám. - Jo.
Jakou hořčici máte ve Finsku?
Už jsem jedl lepší věci.
Máš rád houby?
Houby miluju.
Tak jdeme hledat.
Fakt?
Tady máme holubinky.
- Všechny jsou jedlé. - Fakt?
- Jo. - Je krásně červená.
Má barvu jako červené víno. Taková karmínová.
- Ano. - Jo.
Tohle je lišák zprohýbaný.
Podívám se, jestli není červavý.
- Rozkrojím ho. - Jo.
Abychom se ujistili, že není prožraný.
Teď přišla chvíle na velmi důležité upozornění.
Nic z toho nezkoušejte bez Samiho Tallberga
nebo jiného houbařského odborníka.
Když sníte špatnou houbu, je po vás.
Příští týden otevíráme novou restauraci.
Tak testujeme recepty.
Chceš ochutnat houbovou polévku?
- Rád budu tvůj pokusný králík. - Super.
Věřím ti. Chci ochutnat všechno, co máš.
- Trochu do polévky a trochu na ozdobu. - Brnkačka.
Nasbírá si v lese houby.
Jsou krásné. Očistí je kartáčkem.
Rozkrojí je a zkontroluje.
Pak si je nakrájí do mističky.
A protože je to geniální kuchař,
přidá k nim drcené kakaové boby.
To by mě nikdy nenapadlo.
Připomíná mi to hlínu, ale…
A pak uvařil houbouvou polévku a nalil ji na čerstvé houby.
A taky jsem tam přidal pořádnou porci léčivých hub.
- Léčivých hub? - Jo.
Čagu a reishi.
Co se mnou udělají?
To poznáš za 45 minut.
Ještě bychom to měli zakončit…
- Ano? - Trochou šťovíku.
Co? Tos ho hned našel?
Čirou náhodou roste hned vedle?
Čím víc času trávíš v přírodě, tím víc si těch věcí všímáš.
Našel nějakou kytku, co tam jen tak rostla.
Prostě ji utrhnul a nasypal mi ji na polívku.
Tak prosím.
Polévka, sedm druhů hub a divoké byliny s kakaovými boby.
Výtečné. Tu polívku chci.
Nedá se sehnat v plechovce?
Můžu si ji vzít domů?
Sami, neposlas bys mi pár plechovek?
Musím ještě přijet a najíst se ve tvé restauraci.
Nebo můžeš dát židle sem.
Když jsme byli ve Finsku, vyšly velké novinky.
Před pár dny zveřejnili Michelinského průvodce
a jediná restaurace, která nově dostala hvězdičku
z celého Finska, je Finnjävel.
Vaří tu Tommi Tuominen.
Začal vařit jídla ze školních jídelen, která všichni nenávidí,
ale vylepšil je a teď jsou skvělá.
Probíral jsem to s naší organizátorkou Satu.
Když jsem přicházel, řekla mi, že Finové nechodí často na místní kuchyni,
- když chtějí jít do restaurace. - O to právě jde.
Proto jsme tu restauraci založili.
A teď ti přinesu jídlo,
které v jídelnách všichni nenávidí.
Paráda. Miluju věci, co lidi nenávidí.
Satu byla nadšená, že jste dostali hvězdu,
a hned říkala, že sem musí brzo zajít.
Přizval jsem na jídlo naši organizátorku Satu.
Potřebuju někoho, kdo zažil finské školní obědy,
aby okusil rozdíl.
Jako první začneme s velmi odlišnou verzí
tradičního finského pokrmu, kterým je hrachová polévka.
Jo!
Jak Satu asi ví, hrachová polévka je jedno z nejběžnějších jídel.
- Běžné. - Jako v Americe.
- Mají ji v každém bistru. - Takže…
Páni. To je krása.
- Ty první. - Mám tu čest.
Řekni mi, jestli je dobrá.
Chutná trochu líp?
Je jak z jinýho světa.
- Z jinýho světa. - A měl by sis nabrat z prostředka.
Jsou tam v podstatě stejné ingredience. Uzené vepřové, smetana s hořčicí,
bešamel a šunková omáčka.
A dalších chodem se vrátíme ještě dál.
Tohle je celer.
Objednali byste si to, kdybyste to viděli? Není zrovna dvakrát přitažlivý.
Vypadá jako balvan na talíři.
Ale pak ho rozříznete
a je plný měkké, lahodné, šťavnaté hmoty chutnající po ořechách.
A podáváme ho s brusinkami a máslem.
Je to výborná zelenina.
- Lahodná chuť. - A přitom je to snadné. Nic na tom není.
Trochu to připomíná bramboru. Čekal jsem, že to bude chutnat jak květák,
- ale je to lepší. - Mnohem výraznější.
To jo. Ale je to moc dobrý.
Jo, skvělý.
Jak se správně vyslovuje to jméno?
- Finjável? - Finnjävel.
Což znamená „finský ďábel“.
To bylo hanlivé označení.
Dlouhá léta to bylo sprosté slovo.
Ale chtěli jsme ho Švédům vzít
a udělat z toho naši přednost.
- A máte to, Švédi! - Jo.
Tak další chod.
- To bylo dobrý. - Jo.
Což je naše verze školního jídla, o kterém jsem mluvil.
Tilliliha.
Ty to znáš.
- Jo. Nejhorší jídlo na světě. - Maso na kopru.
Nakonec to nikdo nechtěl jíst, tak ho z jídelen vyloučili.
Tradiční verze obsahuje omáčku a maso, ideálně telecí,
ale obvykle se tam dává, co je.
Může být dost…
- Tuhé. - …trhané a dlouhé
- prostě takové ne… - Jo.
Jako u nás doma, když jsem byl malý.
- Budete po tom mít noční můry. - Fajn.
Tak prosím. Dobrou chuť.
- Vrať se zpátky… - Jsem pokusné zvíře.
Vrať se do dětství, které jsi nikdy neměla.
Jo.
Už se jí vrací to trauma z dětství.
Já žádný trauma nemám, tak se do toho pustím.
Pane jo. Už teď je jasný, že to bude skvělý.
Satu!
- No tak, braň se. - Popereme se o to.
Jo, braň se trochu.
Finnjävel.
Dostávat tohle v jídelně,
učil bych se mnohem líp.
Satu, co jsi říkala na to jídlo?
Bylo skvělý.
- Jo! - Ano.
- Vylepšilo ti to vzpomínky na dětství? - Jo. Vyléčilo to moje trauma.
Skvěle. Kouzlo jídla, lidi!
- Richarde. - Ano?
Ty nedostaneš.
Je mi tě líto, Richarde.
Díky.
Můžeš říct, co říkáme v pořadu pořád.
- Řeknete to spolu? - Jo.
Chudák Richard.
Udělalo mi to radost.
Teď uděláme něco, co jsme v pořadu nikdy nedělali.
Setkáme se se světovým lídrem.
Finská premiérka přijala mé pozvání na kávu
na jednom ze stovek ostrovů kolem Helsinek.
Jmenuje se Lonna.
Na Lonně je jedna kavárna, kde jsme se setkali.
- Dobrý den. - Zdravím.
- Moc mě těší. - Mě taky.
- Jak se máte? - Fajn. Díky za optání.
Je mi ctí se s vámi sejít.
Tohle je Sanna Marin.
Předtím byla ministryní dopravy.
A ve svých 35 letech je jedním z nejmladších světových lídrů.
- Jsem ráda, že jste tu. - Moc se mi tu líbí.
Je to krásný ostrov. A taky celé město a země.
- To jo. - Znáte všechny ostrovy?
Všechny ne, ale na tomhle jsem byla. Je tu skvělá sauna.
- Vážně? - Ano, večerní veřejná sauna.
- Sauny jsou všude. - To jsou.
Byl jsem v sauně na lodi.
- Zaplaval jste si? - Ne, nejsem blázen.
Ještě není taková zima.
Vy byste do té vody skočila?
Teď ne, protože natáčíme, ale…
Asi změníme scénu.
Natočíme, jak finská premiérka skáče do vody.
Jsem tu jako turista a moc se mi líbí, co tu máte.
Máte krásně čisté ovzduší a vodu.
Všichni jsou tu šťastní.
Četl jsem, že jste nejšťastnější na světě.
Je to tak?
Ano. Ale ne proto, že máme pořád dobrou náladu.
Žijeme v dobré společnosti, která je bezpečná…
- Ano. - …v které má každý jisté možnosti.
Máme dobrý veřejný sociální a zdravotní systém.
Proto jsme nejšťastnější národ na světě.
- Je to hlubší štěstí, ne jen povrchní. - Přesně.
Vím, že vám záleží na životním prostředí.
Ano. Největší výzvou lidstva
jsou klimatické změny a ztráta biodiverzity.
Chceme být první klimaticky neutrální národ na světě
a do roku 2035 chceme být klimaticky neutrální.
- Úžasné. - Což je rychlé.
A nejdůležitější je,
že to není projekt pro vládu.
- Jistě. - Není to projekt pro politiky.
Je to projekt pro celou společnost.
Když se ta změna nepovede, všechno ostatní bude zbytečné.
Být to na mně,
bylo by na světě ve vysokých pozicích mnohem víc mladých.
Pardon, pořád jen mluvím.
- Ne, nám se to líbí. - To je dobře.
Lepší, než kdybych mluvil já. Když jsem tu s premiérkou,
měl bych vás nechat mluvit.
Máte rodinu?
Mám manžela a malé dítě.
Kolik mu je?
Dceři jsou tři a půl roku.
- To je skvělé. - Ano.
Prý jste byla pekařka.
- Cože? - Na vysoké. Je to pravda?
- Pracovala jsem… - V pekárně?
…jedno léto v pekárně.
Když mi bylo 15. Nejsem pekařka.
Proto jste se chtěl sejít?
- Abych něco upekla. - Přesně!
Myslel jsem, že budou sušenky. Napálili jste mě.
Je čas se rozšoupnout.
Jedeme do národní finské restaurace
v Helsinkách.
Jmenuje se Savoy. Funguje od roku 1937
a Kenneth mi jde představit šéfkuchařku Helenu Puolakka,
která má pro nás něco speciálního.
Máme pro vás vorschmack.
Vorschmack je naše nejtradičnější jídlo.
Jsou to sekané sledě, takže hlavně maso, a servíruje se to teplé.
To jsem nikdy neměl. Zní to trochu jidiš.
- Je to jidiš. - Jo?
- V podstatě to znamená „předkrm“. - Ano. Když jsem tu začínala,
naši stálí zákazníci nám říkali,
že vorschmack nesmíme stáhnout z nabídky.
A ani ho nijak měnit.
Je to historie Savoye.
Místní původní recept na vorschmack pochází od polního maršála Mannerheima,
který byl velmi významnou osobností finské historie.
Byl to skvělý vojenský vůdce a později také prezident Finska.
A když vás takový chlap požádá, ať mu připravíte jeho oblíbený vorschmack,
poslechnete.
Napadlo mě, že bych to mohla udělat jako pelmeně.
Je to trochu elegantnější způsob servírování.
Hlavní je, co je součástí toho jídla.
Vorschmack. Ano.
Jen to podáváte jinak.
Jo.
Vypadá to děsně nóbl.
Bon appétit.
To je nádhera.
- Co říkáš? - Je to úžasný.
Nejdřív jsem ochutnal sledě.
Chutnal po octu, jako by byl naložený, a k němu bylo dušené maso.
Bylo to tak dobré, že se mi na to sbíhají sliny ještě teď.
Má to zvláštní efekt.
Ano. Je docela zajímavé, jak hned poznáte toho sledě.
Ale pak ucítíte to lahodné maso.
Jako několik chodů v jednom soustu.
Kennethe, koukej.
Nasekané sledě.
Úžasný, že jo? Tak prostý.
Ale vy jste to udělala nóbl.
Vypadáte tak šťastně. To jsem ráda, že chutná.
- Díky, šéfkuchařko. - Díky.
Prý tu mají Mannerheimův stůl, kde sedával.
- Ukážeš mi ho? - Jasně.
To je ale krásná restaurace. A ten výhled.
A tady je maršál.
A jeho telefon.
- Vážně? - Jo.
A zvoní.
Haló? Mannerheim.
Ne, dávám si vorschmack.
To počká.
Google, zavolej Bradovi.
- Tady je! - Zdravím.
- Teda! - Jak je?
Fešáku!
- Dobrý? - Paruka ti sedí.
Je to lepší? Rád tě vidím. Kde jsi?
V Helsinkách.
- Tam mají ty upíry… - Ne.
- Odtamtud jsou upíři? Z Helsinek? - To si pleteš s Van Helsingem z filmu.
Helsinky jsou ve Finsku.
Prý je to tam neuvěřitelné.
Nikdo tu nevypadá jako ty.
Už jsi třetí, kdo mi to dneska říká.
- Nebo jako já. Přesně tak. - Vypadáme, že už nám moc času nezbývá.
Kdybys je viděl. Potkal jsem tu moc milýho chlapa.
Vzal mě do lesa na houby.
Řeknu ti, Phile…
- Co? - Takhle tě dostanou…
Vezmou tě na houby a než se naděješ, jsi…
Máš houby.
Co jídlo?
- Vidíš to? - Co to máš, blincesy?
Páni! Pečivo?
Jo, krásné sladké pečivo. Nejlepší skořicové šneky na světě.
Brade…
- Dobrý? - Teda!
Jel bych sem jen kvůli nim.
Brade, víš, že když volám velikánům, jako jsi ty…
- Jo. - …chci po nich říct vtip pro Maxe.
Dobře.
Máš nějaký, který by se mu líbil?
Jasně. Víš, že jsem Maxe miloval. Takového otce jsem vždycky chtěl.
Ty znáš mého tátu. Byl trochu…
Takže na počest Maxe ti řeknu vtip.
Dva hasiči *** v místnosti plné kouře.
A…
- Střih! - Haló?
Dobře.
- Nechceš slyšet, jak to skončí? - Nemáš tam jiný?
Mám.
Dva **** se hádají o ****.
A… dobře.
Radši skončíme.
Tak jo.
Už mi volá personální.
Jak jinak.
Dobře, řeknu ti ten vtip.
Jsi boží.
Je na počest Philova táty Maxe, kterého jsem miloval.
Na lavičce v parku sedí tři Židovky
a povídají si o tom, jak má každá nejlepšího syna.
A první dáma říká:
„Můj syn je nejlepší. Každý šabat mi nosí kytku.“
A druhá dáma říká:
„Řeknu vám, že můj syn je nejlepší,
protože mi volá třikrát týdně.“
A třetí židovská matka říká:
„Řeknu vám, že můj syn je nejlepší.
Chodí na terapii pět dní v týdnu,
kde nemluví o ničem jiném než o mně.“
To moc dobře znám.
Philly, mám tě rád.
Kolik tam máš hodin?
V Helsinkách je osm ráno a v L.A, je deset večer, ne?
- Je deset. - Jo.
Žena v posteli dělá…
- Já vím. - Ducha Dona Ricklese.
Je to trapný.
- Stojí vedle tebe? - Jo.
- Phil tě zdraví. - Ahoj.
Pojď sem. Pojď sem!
Dej mi chvilku.
Pojď sem.
Pojď sem, má spoustu peněz, Issy.
Podívej na Phila. Díky němu máš prstýnek.
Pozdrav ho.
To je nádhera! Ahoj, Issy!
Není úžasná? Je to neuvěřitelný, co?
- Co jít na večeři? - Mám špatný signál.
Víš co? Bývá rozmrzelá.
Nemluvím s tebou.
Pořád to máš v sobě!
- Tak jo. Šalom! - Mám tě rád. Měj se.
- Ahoj. - Šalom.
Moji vtipní přátelé.
Má poslední zastávka bude grilovačka
v Helsinkách.
Spolumajitelka B-Smokery Karri Niinivaara mi slíbila pořádné dobroty.
Ahoj.
Nazdar!
Byli tam moji noví přátelé Sara, Kenneth, Sam a Kim.
Moc jsem si to s nimi užil.
- Vy máte gin? - Ano.
Navíc je to moc dobrý gin.
- Dobrý? - Jo. Ráda tě vidím.
- Já tebe taky. - Hele, uklidněte se tam.
Na mé nové finské přátele, na Helsinky
a na to, jak moc jsem si to tu díky vám užil.
Děkujeme.
- Díky, žes přijel. - Díky.
Jsme rádi, že jsi tu.
Já taky.
- A je to tady. - Sledujte.
- Okurky. - Tomu říkám grilovačka.
Podívej na ta žebra. A na to hovězí hrudí.
Kdybych neseděl v Helsinkách se svými helsinskými přáteli,
přísahal bych, že jsem v jižní části Spojených států.
Nemáme pivo?
Hezký! Usrkne si ginu a hned se ptá po pivu.
Chci to mít víc finský.
To hovězí hrudí je skvělý. Díky.
Všechno je skvělý.
Líbí se mi ta změna, cos přinesl.
A štáb je taky moc fajn. Je tu dobrá atmosféra.
- Tahle banda? - Jo! Jsou skvělí!
Koukejte, jak tleskají štábu. To se vám nestává.
- Víte… - Sara už gin nedostane.
A pak asi jen pro mě udělal pastrami.
Páni!
To je paráda.
Líbí se mi to „B“.
- To vypálené „B“? - Jo!
Líbí se mi, že se ti líbí.
- Jo. - Začíná to být vážný.
Začíná to být vážný.
Vzadu na patře to lehce pálí.
Jo.
Hořčice a okurky jsou skvělé.
Obvykle by tam byl místo okurek coleslaw
a ruský dresink. Skvělý.
Tohle na Finsku milluju.
- Není to jako Reuben v New Yorku. - Nevadí.
- Nemusí být. - Je to místní verze.
Tohle jsem nečekal.
Byla to připomínka toho, co máme doma my.
Jak bych jim to mohl vrátit?
Nevím, ale mám jedno eso v rukávu.
Je čas na dezert.
Takže tohle vymysleli v Brooklynu v New Yorku
- asi před sto lety… - Fakt?
…němečtí židovští imigranti. Říká se tomu egg cream.
Zatímco mícháte…
Líbí se mi ten zvuk.
…přidáte perlivou vodu. Vidíte?
- Páni. - Napění se to.
- Tak do toho. - Pane jo.
Musíš míchat a lít.
Super trik, ne?
A teď si finsky připijeme.
Tak jo.
Kippis.
Páni.
- Hezky lehký. - Nízkokalorický milkshake.
- Přesně! - Dobrý, ne?
Jsem rád, že jste mohli u sebe ochutnat něco od nás.
Díky, žes nám to ukázal. Je to skvělý.
Četl jsem, že Finové jsou nejšťastnější národ na Zemi,
ale nedávají to najevo. Není snadné je rozesmát,
a proto je těžké se jim dostat pod kůži.
To je ale holý nesmysl.
Lidé, které jsem potkal v tomhle nádherném městě,
byli tak vstřícní a milí.
Možná je klíčem ke štěstí to,
s jakou péčí a citlivostí
vnímají okolní svět.
Až přijdeš příště,
budeme prodávat Kimův egg cream.
- Řeknu, že je to můj recept. - Zažaluju tě!
Možný to je!
Google, přelož tohle do finštiny.
„Díky, Finsko,
že jsi ke mně bylo tak vřelé a pohostinné.
Moc se mi u vás líbilo. Mám vás rád.
Díky.“
- Tak na zdraví. - Na zdraví.
Nakrmte někdo, nakrmte někdo…
Někdo.
Nakrmte někdo, nakrmte někdo…
Někdo.
Nakrmte někdo, nakrmte někdo…
Někdo.
Nakrmte někdo, nakrmte někdo…
Někdo.
Nakrmte někdo, nakrmte někdo…
Někdo.
Nakrmte někdo, nakrmte někdo…
Prosím vás,
nakrmte někdo Phila!
Já vás prosím,
nakrmte někdo Phila!
Tak už ho někdo nakrmte!
Překlad titulků: Anna Hulcová