EN DOKUMENTARSERIE FRA NETFLIX
Hej.
Jeg kan se på hatten, at du virkelig går op i fisk.
Det skulle være det bedste i Finland.
Traditionel finsk fisk. Muikku.
Muikku?
Ja. Ser godt ud, men smager endnu bedre.
Muikku burde være Finlands nationalfisk.
-Tak. -Tak.
Jeg erklærer muikku for Finlands nationalfisk!
Præcis.
Kom og smag.
Gør det. Det er fantastisk.
Den fik du ikke.
Matty, Todd, hvor er I?
Som at fodre sælerne i zoo.
En glad og sulten mand
Rejser over hav og land
Han søger mer' forstand
Om pasta, gris, kylling og lam
Han kører rundt
Og flyver rundt
Han synger for jer
Og danser for jer
Han griner med jer
Og græder med jer
Han beder blot om én ting retur
Er der ikke nogen
Nogen
Nogen, der kan give Phil mad?
Giv ham nu noget mad
Ikke mange lande kan prale af den reneste vand,
luft og de mest uberørte skove i verden.
Men det kan de her.
Jeg er i Finland. Og det er virkelig vidunderligt.
Julemanden har en officiel adresse her.
Hovedstaden Helsinki er så smuk.
Finland ligger mellem Sverige og Rusland,
og begge lande besatte Finland i mange år.
Finlands identitet er derfor blevet påvirket af både Sverige og Rusland.
Men nu i 2021 er der en udpræget finsk identitet.
Den er skabt af folket, der skulle være verdens lykkeligste,
selvom de ikke altid udtrykker det.
Og den formes af maden.
Man lærer bedst en ny by at kende ved at smage dens klassiske retter.
Det er Markus Hurskainen.
Vi skal sammen til den gamle markedshal, der åbnede for offentligheden i 1889.
Det er ideelt.
Det er den ældste markedshal i Helsinki.
Alt det eksotiske plejede at komme hertil.
Den er en del af Finlands historie.
Markus ejer Story Café,
der ligger midt i den gamle markedshal.
Og det gode ved at kende ejeren af caféen er,
at man kan tage sin kop med.
Hej, jeg er Laura.
Rart at møde dig. Smuk butik.
-Åh. Tak. -Ja.
-Fantastisk. -Hvor er du glad.
Ja!
Er en ostedame ikke skøn?
Jeg vidste dog ikke, hvordan jeg havde det med
at dyppe min ost i min kaffe.
Kaffe med ost?
Ja. Præcis. Du dypper den i kaffen.
Det er første gang.
Det bliver ikke sidste.
Den har højt protein-, men lavt fedt- og saltindhold, så vi spiser den dagligt.
Hvem fandt på det?
Måske julemanden.
Ja, måske.
Okay. Det er lidt…
-Spis. -Det er sært.
Ja.
Kan du lide det?
-Ja. Jeg gør det igen. -Okay.
-Derfor rejser du. -Nemlig.
Ost i kaffen.
Den næste er som grillet ost, men den vil sparke mere røv.
Det lover jeg.
-Sikke en voldelig ostedame. -Jeg er stolt af min ost.
Min grillede ost derhjemme fik lige klø.
Hvad sagde jeg?
-Du sparker virkelig røv i dag. -Ja.
Det er min dag.
Røget laks.
Det er fantastisk.
På min første dag i Finland er jeg på Zabar's.
Hvor længe har du lavet det her?
Enogtyve år.
Ikke længere?
-Det ser smukt ud. -Tak.
-Skål. -Skål. Velbekomme.
Jeg tager 350 gram i tynde skiver.
Du er vild med charcuteri, ikke?
-Jo. -Du er det rette sted.
Der er charcuteri. Jeg ser kød, jeg ikke har set før.
Det er koldrøget rensdyr.
Jeg har ikke smagt rensdyr før.
Aldrig?
Kraftigt røget, men…
Uden fedt.
Som en god italiensk bresaola eller noget.
-Ja. -Det er fantastisk.
Jeg er vild med rensdyr.
Jeg smager ting for første gang. Tørret rensdyr. Rensdyrmousse?
-Ikke rensdyr og elg? Rensdyrmousse. -Koldrøget rensdyr.
-Der er en sidste salami. -Ja tak.
Det er bjørn.
Tørret bjørn?
Hvor er jeg?
Igen første gang.
Jeg er ikke bange mere,
for alt andet har været lækkert.
-Bjørn. -Meget let.
Jeg føler mig ikke skyldig, for den ville spise mig.
I Amerika siger vi sauna. I Finland siger man sauna.
Det er en stor del af kulturen. Næsten alle finske hjem har en.
Vil man et særligt sted hen for at gå i sauna og få et måltid,
tager man på Löyly.
-Er det din hund? -Ja. Det er Taiga.
Taiga! Hej!
Det er ejeren, Jasper Pääkkönen.
Han er iværksætter, men også Finlands mest berømte skuespiller.
Han har arbejdet med Spike Lee.
Her i Helsinki giver han folk, hvad de vil have.
Jeg har set stedet på YouTube.
Folk går i sauna
og hopper så i vandet.
-Ja. -Okay? Det vil jeg ikke.
Det har jeg prøvet…
Jeg prøvede at hoppe i vandet ud for Irlands kyst…
Det var så koldt, og det vil blive koldere, ikke?
Ja, det er koldere, men du er i Finland nu,
og det går ikke uden en tur i sauna
-og i Østersøen. -Det bruger vi ikke.
Jo.
Ja. Han har helt ret.
Det bruger vi ikke,
for seerne skal ikke skuffes.
Hurtigt, skift emne.
Jasper har en opskrift på en laksesuppe, der er næsten så berømt som ham.
Det er nok det mest traditionelle finske hjemmelavede måltid.
Hemmeligheden bag Jaspers laksesuppe er, at det ikke er laks.
Det skal være miljømæssigt ansvarligt,
så derfor ingen laks.
Det ligner laks.
Ja. Det er regnbueørred, som er en god erstatning for laks.
Det er fænomenalt. Åh gud.
Det er finsk trøstemad.
Mine forældre siger, at da jeg var under to år,
tog de mig med på fisketur ved en sø
med en orm og en krog, og jeg fangede en aborre.
Og jeg var så glad, at da jeg kom hjem,
fiskede jeg i toilettet og køkkenvasken.
Hvad fangede du?
Og…
Og i den lille pøl i haven.
De sagde, det ikke var muligt.
Men jeg var ligeglad. Det handlede ikke om at fange fisk.
Det var oplevelsen, jeg gik efter.
Man skal være i ét med naturen, ikke?
Man skal bare nyde at være derude. Selv hvis man intet fanger.
-Nemlig. At være aktiv… -Som min karriere.
Ja.
Hvad er så forfærdeligt ved fiskeopdræt?
For på overfladen tror vi, det er bæredygtigt.
-Ja. -Ikke?
Men opdrættet laks er en økologisk katastrofe.
Hvert år dør 50 millioner voksne laks under opdræt.
-Og 80 millioner unge laks. -Hvorfor?
Hundredtusindvis af fisk svømmer i en lille enhed.
En grobund for forskellige sygdomme.
Og det sker under overfladen, så ingen ser det.
-Bogstavelig talt. -Præcis.
Det anede jeg ikke.
Og der er bæredygtige måder at opdrætte fisk,
så al opdræt er ikke forfærdeligt.
Men atlantisk lakseopdræt er en stor katastrofe.
Jasper er deprimerende.
Åh, gud! Se her.
Rensdyrfilet.
Jeg fik tørret rensdyr på markedet i går.
Det var fantastisk.
Men det skulle være sundt.
Sundere end oksekød, ikke?
Jo. Jeg spiser ikke oksekød.
-Aldrig? -Nej.
Jeg spiser ikke kylling, svin eller okse, men elsker rensdyr.
Det er bare en god bøf.
Det er virkelig godt. Meget mørt.
Jeg elsker det.
Børn her vokser op med legenden om julemanden, som vi også gør.
Ved du, hvor jeg vil hen?
Jeg har en anelse.
Jeg var ikke i sauna hos Jasper, men blev til sidst overbevist.
Det er koldt udenfor.
-Ja. -Det er varmt herinde.
-Det er varmt. -Skønt.
Varmt er skønt.
Skal jeg have bar overkrop mere end én gang per afsnit?
Kenneth Nars tilslutter mig i dampen.
Han er madskribent og har lavet World of Mouth-appen,
hvilket anbefaler, hvor man skal spise i hele verden.
Lige noget for mig.
Ved du, hvad der skete i verdensmesterskabet for ti år siden?
-Verdensmesterskabet? -Ja.
Hvem der kan klare det varmest?
-Hvad skete der? -I finalen kom en finne og en russer.
Ja?
Begge blev båret ud.
Finnen besvimede, og russeren døde.
Det er sandt.
Det er den dummeste sport.
Ja, jeg er enig.
Det bør kun være rart.
Nu kan man mærke varmen.
Det kan jeg allerede.
Vent lige lidt.
Ja, for det damper til.
For vi er i en sauna.
Guderne viste mig nåde.
Vi skruede ikke for meget op pga. kameraerne.
Bliver det for varmt, damper linserne til.
Brug for hjælp?
Kenneth ville vise mig en såkaldt saunapølse.
Ingen vittigheder.
Se!
Her er pølsen.
Saunapølsen.
Gudskelov.
Så vi pakker den ind.
Du lægger den i ilden.
Hold da op.
Jeg troede, vi skulle dampe ting i det åbne,
og at vores safter ville give det smag.
Det var lidt kvalmende. Men det der er fint.
Mens vores pølse er i sauna, tilbyder Kenneth snacks.
Åh gud. Det lækreste smørepålæg, jeg har set i en sauna.
Sikkert.
Det ligner æggesalat.
Ja, det er en hardcore æggesalat, for det er hakket æg og smør.
Hvilken er bedst?
Foretrækker du æggesalat eller æggesmør?
Mayonnaise eller smør?
Det er mere cremet og lækkert.
Ja.
Beklager, mayo.
Vildt.
Den er meget varm.
Tag en gaffel.
Ja, god idé.
Tanken om en varm kasse
tiltalte mig ikke, men det havde da en charme.
Det er hyggeligt at være to herinde.
Men vi er fire,
hvis man inkluderer dem og deres enorme kameraer.
Det var varmt…
Jeg kan mærke det. Jeg træder lige ud lidt…
-Jeg bliver her. -…for lige at køle ned.
Så kommer jeg tilbage.
Vi ses om lidt.
Jeg glemte at nævne, at saunaen er på en båd.
-Okay. -Det er vildt koldt.
Hej.
-Hej. -Går det godt?
Fint. Og dig?
Der er en kok her i Finland, Kim Mikkola.
Han arbejdede på Noma, verdens bedste restaurant!
Så hvad nu?
På Noma sagde jeg, at jeg ville lave en kyllingebiks.
Alle troede, det var for sjov.
Men da restauranterne lukkede sidste år, tænkte jeg "hvorfor ikke?"
Vi ville sælge mad meget billigt.
For det har selvfølgelig
-været svært økonomisk. -Selvfølgelig.
Vi indrettede hele vognen til at lave én ting: kyllingeburger.
Jeg er vild med én, der kan sit kram,
og kun fokuserer på én ting.
-Ja. Klar? -Ja.
Det er en blanding mellem Nashville Hot-kylling…
-Fantastisk. -…og koreansk kylling.
Alle ingredienser er fra Finland. Vi sælger dem for fem dollars.
Fænomenalt.
Det er nok den laveste pris i Helsinki.
-Hvad kommer du ovenpå? -Det siger jeg ikke.
-Den hemmelige sauce. -Ja.
Den frække sauce, der drypper.
Frække sauce! Bollen bliver straks blød.
Åh gud.
-Som en kartoffelbolle. -Ja.
Vi damper den i stedet for at riste den.
Hvem glæder sig?
Er det godt?
Seriøst!
Det er godt.
Den stilling har jeg lært af en gammel ven i Chicago.
Kyllingesandwichen fortjener tre michelinstjerner.
Og jeg er i en vogn ved floden!
Man skulle tro, at vognen med den bedste fem dollars-sandwich var nok,
men han gik et skridt videre.
Han har etableret firmaet Koti,
der bringer lækre måltider ud.
Hvert måltid koster fem dollars.
Kim får et godt tal i hovedet.
Vi har forskellige slags. Det er ret simpelt.
Det hedder Steak Wallenberg.
Det er stegt gedde med brødkrummer.
Alle skal opleve at få lækkert mad.
Det er fedt, at han tænker på mennesker,
der ikke har råd til at spise på Noma
og de andre fine restauranter i verden.
Det er til dem.
Og i dag til mig.
Det damper. Så godt.
Ja, det er trøstemad.
Som finsk sjælemad.
Den er mere værd end fem dollars.
Men vi sælger den for fem.
Okay. Jeg elsker et røverkøb.
Det var godt.
Så skøn mad fortjener en lige så skøn udsigt.
Jeg kan lide din stil.
Vi går ned til havnen.
Helt sikkert.
Se de idylliske omgivelser.
Ret fedt, ikke? Det bedste ved Helsinki er udsigten.
30-cents kartoffel?
Nej tak.
Skal du fedes op til vinteren i Sydcalifornien?
Ja. Når det bliver 15 grader.
Det er så lækkert,
og jeg er glad for, alle kan se, hvad du laver.
Og René Redzepi,
hold lidt bedre fast i dit folk.
Nu kalder han på mig.
Åh nej.
Tæt på centrum i Helsinki ligger Sibelius Park
og den enorme stålskulptur
dedikeret til Finlands største klassiske komponist, Jean Sibelius.
Med over 600 hule rør kan vi alle lave vores egen musik, ikke?
Jeg sidder fast.
Jeg skal på fisketur med en ekspert.
Det er Antti Zetterberg.
Han er chefredaktør på et berømt finsk fiskemagasin.
Han er erfaren.
Han tager mig med i sin speedbåd,
og fordi jeg skal ud på det kolde vand,
synes Richard, jeg skulle iklæde mig dette.
Hej. Phil.
Hej. Rart at møde dig. Klar til min mission?
Ja. Kom om bord.
Vi skal ud til en ø,
der er en del af det offentlige parksystem her i Helsinki.
Den hedder Slangeøen.
Hvorfor hedder den Slangeøen? Jeg vil ikke vide det.
Hvor hurtigt kan båden sejle?
Sejt! Jeg overlevede!
Ja. Så du skal kaste fra kysten.
Skønt. Det er smukt.
Ja.
Trækker jeg tilbage?
Ja, med to hænder.
To hænder? Okay.
Se, jeg er fisker!
Jeg kaster derud.
Ja.
Ja, det…
Og så slip.
Hvor landede den? Hvor blev den af?
Jeg har noget!
-En sten! -Det er jord.
Hvor mange fisk fangede jeg? Ingen!
Heldigvis havde Antti fanget flere fisk.
Hvorfor? Fordi han er fisker.
-Den viser finnen. -Den er lidt vred.
Forståeligt.
Det ville jeg også være, hvis jeg skulle spises.
Man behøver ikke se fiskens død.
Den del vil jeg ikke se.
Det lyder sådan her.
Det gør min kone mod mig, inden vi går i seng hver aften.
Hun gider ikke noget.
Hytten her, selv brændet,
er gratis for offentligheden og betales af staten.
De betaler for din fritid. Er det ikke fedt?
Jeg forestillede mig et Bear Grylls-øjeblik.
Her er fisken, vi spiser den som dyr.
Nej. Han er kok.
Han fileterer den og lægger den på cederplanken.
I gammel tid kunne man ikke…
-Ingen grill. -Nej.
Vi gør det på gammeldags facon.
Han stopper ikke der. Han har også plukket vilde kantareller.
Min far ville elske det.
De smukke pfifferlinge, som de kalder dem i Tyskland.
Han var vild med pfifferlinge.
Så meget, at han ikke ønskede sig andet til sin fødselsdag end de svampe.
Har du fundet dem her i skoven?
På naboøen.
Er der ingen giftige svampe på øen?
Der er giftige svampe, men hvis man kender svampene godt…
Kender du dem godt?
Ikke så godt. Men jeg…
Man skal altid være forsigtig med svampene.
Muligvis mit sidste måltid.
Han hakker dem og kommer dem i fløde og smør og sauterer dem.
Han kommer persille ovenpå, og nu er vi på en fin restaurant.
Din far var stor svampeelsker, så du får en større portion.
Tak.
Hold da op, Antti.
Åh gud. Det bliver ikke friskere
eller mere lækkert end det.
Og svampe og fiskehale. Fin kombination.
Lækkert.
Ja. Der er mere salt, hvis du vil.
Jeg synes, det er krydret helt perfekt.
Sovsen er i verdensklasse.
Din fisk er i verdensklasse, og du er i verdensklasse.
Det er jeg rigtig glad for at høre.
Jeg bor her nu.
-Med Antti. -Ja.
Har du roet før?
-Om jeg har roet før? -Ja.
Ja. Har du?
Ja! Skal vi den vej!
Hvor som helst. Jeg er glad.
Sara La Fountain er en finsk tv-personlighed og en berømt kok,
og hun vil mødes med mig på den skønne Café Regatta.
Se, hvordan man kommer frem.
Det kan være glat her. Vi må ikke falde.
Vi tager den med ro.
-Tak. -Så lidt.
Skøn tur.
Ja! Skal vi få en kop kaffe?
Kaffe og kage.
Måske endda varm kakao. Kom så.
Måske ikke med skumfiduser, men vi får se.
Nej? Så laver jeg en scene.
-Hvor hyggeligt. -Ja, ikke?
Man føler ikke Finland.
Det her kaldes et "smørøje."
Jeg elsker den. Vi kalder den voisilmäpulla.
Det er som sukker og smør. Midterdelen er bedst.
Se alt det smør!
-Ja. -Seriøst.
-Tag øjet. -Nej.
Du skal have øjet. Det er bull's eye.
Derfor kan vi lide Sara. Her.
-Lige der? -Ja.
Åh gud, så lækkert.
Fortæl mig alt om dig.
Dine forældre mødte hinanden til OL i 1980 i Lake Placid?
Er det rigtigt?
Min mor rejste fra Finland for at arrangere vinter-OL.
Og min far havde en restaurant.
-Maden kommer fra min far. -Du har et madprogram!
Ja, jeg har lavet madprogrammer i 15 år.
Finlands natur inspirerer mig.
-Den er allevegne. -Også en del af byen.
Det her er i byen.
-Det her er i byen. -Vi er i byen.
Og på ti minutter er man dybt inde i skoven,
-hvor man kan samle mad. -Ja.
Ja. Om sommeren elsker jeg at stå på jetski.
-Ja. -Jeg kan hente dig på jetski,
vi kan tage overalt i byen og så tage til drinks.
Du forveksler mig med en meget yngre mand.
-Har du altid boet her? -Nej.
Jeg har boet i New York og i Finland.
Men jeg elsker Finland.
-Hvor er du mest? -Jeg elsker New York.
Central Park.
-Min favorit. -Også min.
-Ja. -Du giver mig tårer i øjnene.
-Saml ikke mad der. -Nej.
-Du finder ikke noget. -Dårlig idé.
Apropos at finde føde…
Man behøver ikke tage ud af byen for at finde skov.
Vi skal bare stoppe.
-Du må være Sami. -Ja.
Sami Tallberg er en god kok, og han er berømt for at samle føde.
Og han møder mig i skoven i dag.
Camouflage. Er du også jæger?
Jeg går ikke på jagt. Jeg samler mad og er kok.
Og svampene må ikke vide, at du kommer.
-For sjov! -Det har jeg aldrig tænkt.
Har du samlet mad før?
I supermarkeder.
Jeg leder efter gode tilbud.
Jeg er tilbudsjæger.
Vil du dykke dybere ned i det at samle mad,
skal du også spise det.
De er super lækre.
-Har du fundet det her? -Ja.
-Kan du lide hvidløg? -Ja!
-Kan du lide sennep? -Ja.
Så elsker vi begge hvidløgssennep.
-Jeg gør det. -Ja.
Hvilken slags sennep er der i Finland?
Ikke så lækkert som det kunne være.
-Kan du lide svampe? -Elsker dem.
Lad os lede.
Her har vi skørhatte.
-De er spiselige. -Virkelig?
Smuk rød farve.
Ja, smuk farve som rødvin. Vinrød.
-Ja. -Ja.
Her har vi pied-de-mouton.
Jeg kigger efter orme.
Man skærer den over.
Sådan kigger man efter orme.
Jeg vil gerne komme med en advarsel.
Prøv det ikke uden Sami Tallberg
eller en ekspert i svampe,
for vælger man den forkerte, er man død.
Vi åbner en ny restaurant i næste uge.
Jeg prøver opskrifterne.
Vil du smage svampesuppen?
-Jeg er dit forsøgsdyr. -Godt.
Jeg stoler på dig. Jeg vil smage alt, du laver.
Lidt suppe, lidt pynt.
Nemt, ikke?
Han samler svampene.
De er smukke. Han renser dem.
Han sikrer sig, de ikke er dårlige.
Han hakker dem i skålen.
Fordi han som kok er et geni, tilføjer han også kakaonibs.
Meget uventet.
Det ligner jord, men…
Så lavede han svampesuppe og hældte den over de friske svampe.
Jeg har også tilføjet medicinske svampe.
-Medicinske? -Ja.
Chaga og reishi.
Hvad gør de ved mig?
Det ved du om 45 minutter.
Vi bør også…
-Ja? -…bruge lidt vilde urter.
Er de lige der?
Sådan helt tilfældigt?
Jo mere man er i naturen, jo flere spiselige ting ser man.
Det, der bare lignede plantevækst,
plukkede han og kom på min suppe.
Værsgo.
Suppe, syv svampe og vilde urter med kakaonibs.
Fantastisk. Jeg vil have den suppe.
Kan man få den på dåse?
Kan jeg få den med hjem?
Sami, kan du sende mig nogen dåser?
Jeg kommer for at spise på din restaurant.
Man kunne sætte stole op her.
Der sker noget stort i Finland, mens vi er her.
For få dage siden blev michelinstjernerne uddelt,
og den eneste nye restaurant, der fik en stjerne
i hele Finland, er Finnjävel.
Kokken hedder Tommi Tuominen.
Han tog den mad, de plejede at få i skolens cafeterier,
som alle hader, og gjorde den til noget fantastisk.
Jeg er vild med det, og talte med vores fixer, Satu, der sagde:
"Mange finner tænker ikke over det finske køkken, når de spiser ude."
Det er rigtigt.
Derfor startede vi restauranten.
Og en af de retter, jeg vil servere,
er en af de mest forhadte retter i skolen.
Jeg elsker ting, folk hader.
Satu blev så glad, da hun hørte om stedet.
Hun sagde: "Der må jeg snart komme."
Så jeg inviterer vores fixer Satu.
Jeg har brug for én, der selv har smagt finsk skolemad, til at mage forskellen.
Du skal starte med en helt anderledes udgave
af meget traditionel finsk mad. Ærtesuppe.
Som Satu sikkert ved, er ærtesuppe noget af det mest typiske.
-Meget typisk. -Som i Amerika.
-Serveres på alle dinere. -Så…
Smukt!
-Smag først. -Jeg får æren.
-Sig, om den smager godt. -Ja.
Smager den lidt bedre?
Den er helt uvirkelig.
-Helt uvirkelig. -Få midten med.
Det er de samme ingredienser.
Der er lidt røget svinekød, sennepscreme,
béchamel og skinkesauce.
Med næste ret skal vi længere tilbage.
Det er knoldselleri.
Ville man bestille det?
Der er ingen sexappeal.
Det ligner en sten på tallerkenen.
Så skærer man den,
og den er mør, nøddeagtig, lækker og saftig.
Vi serverer den med syltede tyttebær og smør.
Det er en af de bedste grøntsager.
Så meget smag.
Og så simpelt. Meget nemt.
Den ligner måske en kartoffel
og smager måske af blomkål.
-Den er bedre. -Mere intens.
Meget mere. Jeg er vild med det.
Ja. Fantastisk.
Lær mig at udtale navnet.
"Fin-ya-vel"? -Finnjävel.
"Fin-yay-vel"?
"Finsk djævel."
Det var et nedsættende udtryk.
Et rigtig slemt ord i årtier.
Men vi ville tage det fra svenskerne og gøre det til vores styrke.
-Haha, svenskere. -Ja.
Nu til den næste.
-Den var god. -Ja.
Det er vores udgave af den skoleret, jeg nævnte.
Tilliliha.
Den kender du.
-Den mest forfærdelige mad. -Dildkød.
På et tidspunkt blev den stemt ud af skolerne.
Den traditionelle version er en sauce og kød, forhåbentlig kalvekød,
men normalt bare det, man kan få.
Det kunne være ret…
-Sejt. -…senet og langt,
-og det er… -Ja.
-Som da jeg var barn. -Og man…
Får du mareridt?
Okay.
Velbekomme.
-Rejs tilbage… -Er jeg forsøgskanin?
Rejs tilbage til den barndom, du aldrig fik.
Ja.
Det er barndomstraumet, der slår tilbage, ikke?
Jeg har intet barndomstraume, så jeg gør det.
Se. Det bliver fantastisk.
Satu!
-Bliv lidt modig. -Det vil vi kæmpe om.
Ja, kæmp lidt.
Finnjävel.
Med sådan en skolefrokost
ville jeg have været en flittig elev.
Satu, det var lækkert. Hvad syntes du om det?
Det var lækkert.
-Ja! -Ja.
Det ændrede din barndom, ikke?
Ja. Det helbredte mig for mine traumer.
Rigtig godt. Madens magi, folkens.
-Richard. -Ja?
Ikke noget til dig.
Jeg føler med dig.
Tak.
Du kan sige, hvad vi siger i serien hele tiden.
-Vil I begge sige det? -Ja.
Stakkels Richard!
Det gør mig glad.
Nu gør vi noget, vi ikke har gjort før.
Vi skal møde en verdensleder.
Finlands statsminister har sagt ja til at møde mig til kaffe
på en af de hundredvis af øer rundt omkring i Helsinki.
Det er øen Lonna.
Der er en café på Lonna, hvor vi mødtes.
Statsminister!
-Hyggeligt at møde dig. -Rart at møde dig.
-Hvordan går det? -Fint. Tak.
Det er en ære at møde dig.
Det er Sanna Marin.
Forhenværende transportminister.
Og som 35-årig
er hun en af verdens yngste ledere.
-Hyggeligt, du er her. -Elsker at være her.
Det er en skøn ø, en smuk by og et smukt land.
-Ja. -Kender du alle øer?
Nej. Men her har jeg været før. Der er en god sauna her.
-Nå? -Ja, offentlig sauna om aftenen.
-Der er saunaer overalt. -Ja.
Jeg var i sauna på en båd.
-Svømmede du? -Nej, jeg er ikke skør.
Det er ikke koldt endnu.
Ville du hoppe i vandet nu?
Ikke nu, for vi filmer, men…
Vi laver om på planen.
Finlands statsminister skal hoppe i vandet.
Jeg er her som turist og elsker det.
Jeg ser smuk, ren luft, vand.
Alle er glade i Finland.
I er de lykkeligste mennesker på Jorden.
Er det rigtigt?
Ja. Vi er ikke altid muntre,
men vi har et godt og sikkert samfund…
-Ja. -…og alle har muligheder.
Vi har et godt velfærdssystem.
Derfor er vi verdens lykkeligste.
Det er en dybere lykke.
Præcis.
Jeg ved, miljøet er vigtigt for dig.
Ja. Menneskehedens største udfordring
er klimaforandringer og tab af biodiversitet.
Vi vil være verdens første klimaneutrale velfærdssamfund.
Vi vil være klimaneutrale inden 2035.
-Fedt. -Det er snart.
Og det vigtigste er,
at det ikke er et projekt for regeringen.
-Okay. -Eller for politikere.
Det er et projekt for hele samfundet.
Forandrer vi os ikke, vil intet andet betyde noget.
Var det op til mig,
ville unge mennesker have flere magtpositioner i verden.
Undskyld. Jeg talte meget.
-Nej, det kan vi lide. -Godt.
Ellers ville jeg tale meget.
Sidder man med en statsminister, skal de tale mere end dig.
Har du familie?
Jeg har en mand og et lille barn.
Hvor gammelt er dit barn?
Min datter er tre et halvt.
-Alle tiders. -Ja.
Jeg læste, at du var bager.
-Hvad? -På universitetet?
-Jeg var… -I et bageri?
…en sommer i et bageri. Ja.
Da jeg var 15. Jeg er ikke bager.
Derfor ville du møde mig.
-Så jeg kan bage noget. -Nemlig!
Jeg hørte, hun lavede småkager.
Nu flotter vi os.
Vi tager på Finlands nationalrestaurant her i Helsinki.
Den hedder Savoy og har eksisteret siden 1937,
og Kenneth tager mig med for at møde kokken Helena Puolakka,
der har nogle særlige retter til os.
Vi skal have vorschmack.
Vorschmack er Savoys mest traditionelle ret.
Det er en ret med hakket sild, der mest består af kød og serveres varmt.
Det har jeg aldrig smagt. Er det jiddisch?
-Ja. -Virkelig?
Ja. Det betyder "forretter."
Ja. Da jeg begyndte her,
sagde vores faste kunder:
"I må ikke fjerne vorschmack fra menuen. Det skal være, som det altid har været."
Det er Savoys historie.
Savoys originale vorschmack- opskrift kom fra feltmarskal Mannerheim,
som er meget berømt i finsk historie.
Han tjente som militærleder og blev senere Finlands præsident.
Så når én som ham vil have sin livret, vorschmack,
gør man det.
Jeg fik idéen om at lave en vorschmack-pelmeni?
Det er vorschmack på en mere elegant måde.
Er det indeni det traditionelle…
Vorschmack. Ja.
Det er præsentationen.
Nu er det fornemt.
Bon appetit.
Se, hvor smukt.
-Hvad synes du? -Det er fantastisk.
Jeg kunne først smage silden.
En bitter smag blandet med grydestegt oksekød.
Det er så lækkert, at min mund løber i vand.
Det er en særlig effekt.
Ja. Det er interessant, hvor direkte silden er.
Men så er kødet der.
Som om man får flere retter i én bid.
Kenneth, se på os.
Hakket sild.
Fantastisk, ikke? Enkelt.
Men du har gjort det fornemt.
Du ser så glad ud. Jeg er glad, når du er glad.
-Tak, kok. -Tak.
Så de har Mannerheims bord, hvor han sad. Kan vi…?
-Hans bord? -Ja.
Smuk restaurant. Se udsigten.
Her er marskallen.
Og hans telefon.
-Virkelig? -Ja.
Den ringer.
Mannerheim?
Nej, jeg spiser vorschmack.
Det kan vente.
Hej, Google, videoopkald til Brad.
-Der er han! -Hej.
-Se lige! -Alt vel?
Flotte dig!
-Er det okay? -God paryk.
Er det bedre? Godt at se dig. Hvor er du?
Helsinki.
Det er der, hvor…
-Hvor vampyrerne… -Nej.
-Er vampyrer fra Helsinki? -Du tænker på Van Helsing
i Dracula-filmene, nej.
Helsinki er i Finland, min ven.
Det må være utroligt.
Ingen ligner dig.
Det er du den tredje, der siger i dag.
Eller mig. Nemlig.
Ja, vi har vist ikke lang tid.
Jeg har mødt den sødeste fyr.
Vi plukkede svampe sammen i skoven.
Hør her, Phil…
-Ja? -Sådan får de ram på dig.
De tager dig med på svampejagt, og så…
Er man med svampene.
Og maden?
-Hej. Kan du se det? -Er det en pandekage?
Kager?
Ja, smukke kager. Verdens bedste kanelboller.
Brad…
-Gode? -…seriøst.
Det er grund nok til at komme.
Brad, når jeg ringer til jer fantastiske mennesker, beder jeg om
en joke til Max.
Okay.
Har du en joke til Max?
Jeg var vild med Max. Han var den far, jeg altid ville have.
For du mødte min far. Han var lidt…
Men til ære for Max har jeg en joke.
To brandmænd er… i et røgfyldt rum.
Okay? Og…
-Vi klipper. -Hallo?
Okay.
-Vil du ikke høre slutningen? -Har du en anden?
Ja.
De to… de kæmper om…
Okay…
Det er vist ovre.
Okay.
HR ringer.
Selvfølgelig.
Okay, her er min joke.
Jeg elsker dig.
Denne joke er til ære for Max, som jeg elskede, Phils far.
Tre jødiske kvinder sidder på en bænk i en park,
de taler alle om, at de har den bedste søn.
Den første jødiske dame siger:
"Min søn er den bedste! Jeg får blomster hver Shabbas!"
Den anden dame siger:
"Jeg må sige, min søn
er den bedste, for han ringer tre gange om ugen."
Den tredje jødiske mor siger:
"Min søn er den bedste.
Han får terapi fem dage om ugen,
og han taler kun om mig."
Lige til stregen.
Philly, jeg elsker dig.
Hvad er klokken i…?
Den er 8 i Helsinki og 22 aftenen før i LA, ikke?
-Ja, 22. -Ja.
Ja, konen er gået i seng…
-Ja. -Don Rickles' spøgelse.
Meget livløst.
-Står hun der? -Ja.
-Skulle hilse fra Phil. -Hej.
Kom herover!
Kom, han har mange penge, Issy.
Se lige Phil. Han er grunden til, du har en ring.
Sig hej til Phil.
Hvor smukt! Hej, Issy!
Er hun ikke skøn? Utroligt, ikke?
-Lad os spise middag. -Jeg slår op.
Hun bliver tvær.
Jeg taler ikke til dig.
Du kan stadig!
-Shalom! -Elsker dig. Hav det godt.
-Farvel. -Shalom.
Mine sjove venner.
Mit sidste stop er en grillrestaurant
i Helsinki.
Medejeren af B-Smokery, Karri Niinivaara, lover lækkerier.
Hej!
Her er mine nye venner Sara, Kenneth, Sam og Kim.
Vi have det så hyggeligt.
-Vil du have gin? -Ja.
Ikke bare gin, meget god gin.
-Alt okay? -Ja. Godt at se dig.
-I lige måde. -Slap helt af.
For mine nye venner i Finland og Helsinki.
Og for den skønne tid, I har givet mig.
Tak.
-Tak, fordi I kom. -Tak.
Du er velkommen.
Godt at vide.
-Sådan. -Se her.
Syltede agurker.
Nu er det en grillfest. Se de ribben. Se det spidsbryst.
Var jeg ikke i Helsinki med mine Helsinki-venner,
skulle man tro, jeg var i det sydlige USA.
Har vi øl?
Vildt. En tår gin og han spørger efter øl.
Det skal være finsk.
Kok, lækkert spidsbryst. Tak.
Det hele.
Skøn forandring, du er kommet med.
Holdet er også fantastisk. Stemningen er god.
-Det hold? -Ja! Fantastisk hold!
Giv holdet en hånd. Det ser man aldrig.
Ikke mere Gin til Sara.
Han lavede pastrami kun til mig.
Sådan skal det være.
Jeg kan lide B'et.
-Det brændte B? -Ja!
Du så den, du kan lide.
-Okay. -Nu bliver det seriøst.
Det bliver seriøst.
Den har en lækker stærk smag.
Ja. Lækkert med sennep og syltede agurker.
Normalt er det coleslaw, ikke syltede agurker.
Og russisk dressing.
Det elsker jeg ved Finland.
-Det er ikke som Reuben i New York. -Fint.
-Det behøver det ikke være. -Det er unikt.
Det forventede jeg ikke.
Det mindede mig om det derhjemme.
Hvad kan jeg give dem igen?
Jeg har et trick i ærmet.
Tid til dessert.
Det blev opfundet i Brooklyn i New York
-for 100 år siden af… -Nå?
…jødiske immigranter fra Tyskland. "Egg cream."
Rør rundt.
Jeg kan lide lyden.
Tilføj danskvand.
Se.
Det skummer.
-Gør det… -Åh gud, se.
Rør og hæld.
Flot trick, ikke?
Lad mig høre en finsk skål.
Okay.
Kippis.
-Super let. -Fedtfattig milkshake.
-Præcis! -Smager godt, ikke?
Godt, I kan smage noget fra mit hjem hos jer.
Tak. Det sætter jeg pris på.
Jeg har læst, at finnerne er de lykkeligste mennesker på Jorden,
men ikke viser det.
De har ikke nemt til latter,
så de kan virke reserverede.
Men det var noget vås,
for de mennesker, jeg har mødte i denne skønne by,
har været imødekommende og venlige.
Den omtanke og omsorg, de viser for den omkringliggende verden,
er måske hemmeligheden bag lykke.
Næste gang du kommer,
vil vi have et produkt, der hedder Kim's Egg Cream.
-Jeg røber det! -Jeg sagsøger sig!
Måske.
Google, oversæt det til finsk.
"Tak, Finland,
for at være så varm og gæstfri.
Mit besøg har været fantastisk.
Tak."
-Skål! -Skål.
Er der ikke nogen
Nogen
Er der ikke nogen
Nogen
Er der ikke nogen
Nogen
Er der ikke nogen
Nogen
Er der ikke nogen
Nogen
Er der ikke nogen
Nogen
Nogen, der kan give Phil mad?
Er der ikke nogen
Giv ham nu noget mad
Tekster af: Christian Vinther