NETFLIXOVA DOKUMENTARNA SERIJA
Zdravo.
Po kapi vidim da si ozbiljan u vezi ribe.
Čuo sam da je ovo najbolje u Finskoj.
Tradicionalna finska riba muikku.
Muikku?
Da. Dobro izgleda, ali okus je još bolji.
Mislim da bi muikku trebala biti finska nacionalna riba.
-Hvala. -Hvala.
Proglašavam muikku finskom nacionalnom ribom!
Točno.
Uzmite malo ovoga.
Hajde. Fantastična je.
Nisi dobio. Izvoli. Pojedi je.
Matty, Todde, gdje ste?
Ovo je poput hranjenja tuljana.
Sretan, gladan čovjek
Putuje diljem mora i kopna
Pokušava razumjeti
Umjetnost tjestenine, svinjetine, piletine i janjetine
Vozit će prema tebi
Letjet će prema tebi
Pjevat će za tebe
I plesat će za tebe
Smijat će se s tobom
I plakat će za tobom
Samo jednu stvar traži zauzvrat
Nahranite ga, nahranite
Neka netko nahrani Phila
Neka ga netko odmah nahrani
HELSINKI
Nema mnogo zemalja koje se mogu hvaliti najčišćom vodom,
zrakom i netaknutim šumama na svijetu.
Ali ovo mjesto može.
U Finskoj sam. I zaista je čudesno.
Znate li da je ovdje adresa Djeda Božićnjaka?
Ovo je glavni grad Helsinki i jednostavno je prekrasan.
Finska je smještena između Švedske i Rusije.
Mnogo godina bila je pod vladavinom tih država,
pa Finci imaju neka obilježja Švedske i neka obilježja Rusije.
No 2021., kad smo ovdje, postoji izrazit finski identitet.
Oblikovali su ga ljudi za koje kažu da su najsretniji na Zemlji,
čak i ako ne izgledaju uvijek tako.
I njihova hrana.
Ima li boljeg načina da uronite u grad od kušanja tradicionalne hrane na tržnici?
HELSINŠKI BIJENALE
Ovo je Markus Hurskainen.
Odvest će me u Staru gradsku tržnicu, koja je otvorena za javnost od 1889.
Ovo je savršeno.
Ovo je najstarija tržnica u Helsinkiju.
Ovo je bilo mjesto gdje su dolazile sve egzotične stvari.
Zato je dio finske povijesti.
Markus je vlasnik Story Caféa, koji se nalazi usred Stare tržnice.
A dobra stvar u poznavanju vlasnika kafića je da možeš ponijeti šalicu.
Zdravo. Ja sam Laura.
Drago mi je. Kakva divna trgovina.
-Hvala. -Da.
-Sjajna je. -Sretni ste.
Znam!
Zar ne volite damu sa sirom?
No nisam znao kako ću se osjećati
kad me zamolila da umočim sir u kavu.
Kava sa sirom?
-Da. Točno. Samo ga umočiš. -Ovo nikad nisam učinio.
Mislim da ti neće biti zadnji put.
Sadrži mnogo proteina, malo masnoće i malo soli.
-Svaki dan ga jedemo. -Tko je to smislio?
Ne znam. Možda Djed.
Da, možda.
-Dobro, idem. Malo je… -Navali.
-Čudno mi je, ali… -Da.
Sviđa ti se?
-Da. Ponovit ću ovo. -Dobro.
-Zato se putuje, zar ne? -Točno.
Sir u kavi.
A sljedeći je poput sira na žaru,
ali rasturit će vaš sir sa žara.
Obećavam.
-Prilično je nasilna za sirarku. -Jest.
Ponosim se tim sirom.
Moj je sir na žaru rasturen.
Rekla sam ti.
-Danas stvarno rasturaš. -Znam.
Moj je dan.
Dimljeni losos.
Moraš ga voljeti.
Prvi sam dan u Finskoj i našao sam Zabar's.
-Koliko se dugo baviš ovim? -Dvadeset i jednu godinu.
-Samo toliko? -Da.
-Izgleda divno. -Hvala.
-Živjeli. -Živjeli. Uživaj.
Uzet ću trećinu kilograma, tanko rezanog.
Stvarno voliš suhomesnato, zar ne?
-Da. -Naravno. Evo ga.
O! To je suhomesnato. Vidim meso koje nikad nisam vidio.
Ovo je hladno dimljeni sob.
Malo sam nervozan. Ovo mi je prvi sob.
Prvi sob?
Opa. Jako dimljeno, ali…
Nema masnoće.
Poput velike talijanske bresaole.
-Da. -Fantastičan je.
Zasad sam obožavatelj sobova.
Kušam stvari koje nikad nisam kušao. Sušeni sob.
Mousse od soba?
-Dakle, mousse od soba. -Da, hladno dimljeni mousse.
-Imamo još jednu salamu. -Molim te.
Ovo je medvjed.
Sušeni medvjed?
Gdje sam?
Opet nešto novo.
-Da. -Ovoga se više ni ne bojim
-jer je sve ostalo ukusno. -Da.
-Medvjed. -Vrlo lagano.
Ne osjećam krivicu što ga jedem jer bi on mene pojeo.
Da.
U Americi kažemo sauna. U Finskoj kažu sauna.
Ona je ovdje važan dio života. Gotovo svaki dom u Finskoj je ima.
Ali kad želite otići na posebno mjesto u saunu i na obrok,
idete u Löyly.
-Tko je ovo? Je li to tvoj pas? -Da. Taiga.
Taiga! Bok!
Ovo je vlasnik Jasper Pääkkönen.
Osim što je poduzetnik,
najpoznatiji je finski glumac. Mnogo je puta radio sa Spikeom Leejem.
Kod kuće u Helsinkiju daje ljudima što žele.
Vidio sam snimke ovog mjesta na YouTubeu.
Ljudi odlaze u saunu,
ovuda hodaju i skaču u vodu.
-Da. -Zar ne? Neću to učiniti.
Jer sam pokušao…
Pokušao sam skočiti u vodu u Irskoj.
Bilo je toliko hladno, a pretpostavljam da će ovo biti hladnije.
Da, hladnije je, ali posjećujete Finsku
i to nije pravi posjet ako ne odete u saunu
-i ne skočite u Baltičko more. -Neću to.
Da.
Da. Ima pravo.
Nećemo ići u nju
jer ne želim da publika bude razočarana.
Promijenimo temu.
Jasper ima recept za juhu od lososa, koji je poznat gotovo kao i on.
To je vjerojatno najtradicionalniji finski obrok.
Tajna Jasperove juhe od lososa je da nema lososa.
Želimo da bude ekološki što odgovornije. Zato nema lososa.
Kao da je losos.
Da. To je kalifornijska pastrva, koja je sjajna zamjena za lososa.
Ovo je fenomenalno. O, Bože.
Ovo je domaća hrana u finskom stilu.
Roditelji su mi rekli da su me, kad sam imao nepune dvije godine,
-odveli na jezero u ribolov… -Da.
…s crvom i udicom i ulovio sam grgeča.
Bio sam toliko uzbuđen da sam, kad smo se vratili kući,
pecao u zahodskoj školjci i sudoperu i…
Što si ulovio?
I…
-u lokvici u dvorištu. -Da.
Rekli su mi da ondje nema ribe.
Ali nije me bilo briga. Nije se radilo o hvatanju ribe.
Sviđao mi se sam ribolov.
U tome je stvar. Moraš biti jedno s prirodom, zar ne? Uživati što si ondje.
-Da. -Neovisno o ulovu.
-Točno. -Vrlo je slično mojoj karijeri.
Što je tako strašno u ribogojstvu?
Jer naizgled nam se čini da će to biti održiv način.
-Da. -Zar ne?
Ali losos iz uzgoja je ekološka katastrofa.
Svake godine 50 milijuna odraslih lososa ugiba u procesu uzgoja.
-I 80 milijuna mladih lososa. -Zašto?
Stotine tisuća riba pliva u maloj bari.
To je leglo različitih bolesti.
Događa se ispod površine, pa to nitko ne vidi.
-Doslovno. -Tako je.
Nisam imao pojma.
Postoje održivi načini uzgoja ribe.
Ne tvrdim da je svaki uzgoj grozan.
-Da. -Samo uzgoj atlantskog lososa
je katastrofalan.
Nisam znao da je Jasper toliko deprimantan.
Bože! Pogledajte ovo.
Filet soba.
Jučer sam jeo sušenog soba na tržnici.
Bilo je fantastično.
Pročitao sam da je dobar za ljude.
Bolji od govedine, zar ne?
Da. Ne jedem govedinu.
-Nikad? -Ne.
Ne jedem piletinu, svinjetinu ni govedinu, ali soba stvarno volim.
To je sjajan odrezak, zaista.
Stvarno je dobar. Stvarno je mekan.
Ajme. Sviđa mi se.
Ovdje djeca odrastaju uz legendu o Djedu Božićnjaku kao i mi?
Znaš li na što ciljam?
Naslućujem.
Dobro, nisam išao u saunu kod Jaspera, ali na kraju su me nagovorili.
Vani je hladno.
-Da. -Ovdje je toplo.
-Toplo je. -Sviđa mi se.
Volim toplo.
Zbilja me želite vidjeti više nego jednom bez majice?
Pridružit će mi se Kenneth Nars.
Piše o hrani i izradio je aplikaciju World of Mouth,
koja vam daje preporuke gdje u svijetu jesti.
Baš za mene.
Znaš što je bilo na Svjetskom prvenstvu u sauni prije 10 godina?
-Prvenstvu? -Da.
-Za najvišu temperaturu? -Da.
-Što je bilo? -U finalu…
-Da? -Ušli su Finac i Rus.
Da?
Obojica su izneseni.
Finac se onesvijestio, a Rus je umro.
To je istina.
To je najgluplji sport za koji sam ikad čuo.
Zapravo jest. Da, slažem se.
Trebalo bi biti lijepo, zar ne?
Sad počinjete osjećati vrućinu.
Već je osjećam.
Dečki, pričekajte. Pričekajte trenutak.
Da, jer će se zamagliti. Naravno.
Jer smo u sauni.
Bogovi su mi se danas smilovali.
Nismo parili prejako jer su ondje bile kamere,
a ako saunu previše zagrijete, kamere se zamagljuju i ništa se ne vidi.
Trebaš pomoć?
Kenneth mi je htio pokazati nešto što se zove „kobasica iz saune“.
Ne šalim se.
Pogledaj.
Predstavljam kobasicu.
Predstavljam kobasicu. Kobasicu iz saune.
Hvala Bogu da se radilo o toj kobasi.
Zamotat ćemo ovo.
Stavit ćeš je ravno u vatru. Ajme.
Mislio sam da ćemo pariti na otvorenom
i da će biti aromatizirano i s nama.
I postalo mi je mučno. Ali ovo djeluje jako lijepo.
Da.
Dok su naše kobasice u sauni, Kenneth nudi zakusku.
O, Bože. Nisam vidio bolji namaz u sauni.
-Vjerujem. -Ovo izgleda kao salata od jaja.
Da, jest. U ovoj salati jaja i maslac su nasjeckani.
Što je bolje?
Više volite salatu ili maslac od jaja?
Majoneza ili maslac?
Ovo je kremastije i ukusnije.
Da, sigurno.
Oprosti, majonezo.
-Ajme. -Opa!
Ovo je ozbiljno.
Jako je vruća.
-Uzmi vilicu. -Da, dobra ideja.
Mislio sam da ću biti u pušioni.
Nije mi se jako svidjelo, ali shvaćam zašto to ljudi vole.
Ovdje je jako ugodno za dvoje.
A nas je četvero
ako brojite ove tipove s njihovim ogromnim kamerama.
Dakle, bilo je toplo…
Počinjem se zagrijavati. Izaći ću na trenutak, samo da…
-Ja ću ostati ovdje. -Samo da se malo ohladim.
-A onda ću se vratiti. S vama sam. -Vidimo se poslije?
Zaboravio sam spomenuti da je sauna na brodu.
-Dobro. -Vrlo je hladno vani.
-Bok. -Zdravo.
-Kako si? -Dobro sam. Kako si?
Kim Mikkola finski je chef.
Radio je u Nomi, najboljem restoranu na svijetu!
Što sad radi?
Dok sam bio u Nomi rekao sam da ću raditi pohanu piletinu.
-Da? -Svi su mislili da je to šala.
Ali kad su se prošle godine restorani zatvorili
-Da. -…rekoh: „Zašto ne?“
Odlučio sam da ćemo jeftino prodavati hranu.
-Da. -Jer, očito,
-bilo je financijski teško. -Naravno.
Prilagodili smo kombi za jednu stvar: pileći burger.
Najdraže mi je kad se netko tko je proučavao
i zbilja zna zanat usredotoči samo na domaću hranu.
-Da. Jesi li spreman? -Da.
Ovo je spoj ljute piletine iz Nashvillea
-Sjajno. -i korejske pržene piletine.
Svi su sastojci iz Finske. Prodajemo ih za pet dolara.
-Fenomenalno. -To je najniža cijena u Helsinkiju.
-Što to stavljaš? Što je to? -Ne mogu ti reći.
-Dobro. To je tajni umak. -Da.
To je zločest umak. Posvuda curi.
Zločesti umak! Pecivo je jako mekano.
O, Bože.
-Poput peciva od krumpira je. -Da.
Radimo ih na pari, ne tostiramo.
Tko je uzbuđen?
-Je li dobar? -Ma daj!
To je dobro.
Ovaj položaj naučio sam od starog prijatelja iz Chicaga.
Ovo je sendvič s piletinom za tri Michelinove zvjezdice.
A ja sam u kombiju pokraj rijeke!
Pomislili biste da je kombi s prženom piletinom za pet dolara dovoljan,
ali otišao je korak dalje.
Ima još jedan projekt s hranom zvan Koti.
Dostavlja ukusna jela.
I ti obroci koštaju pet dolara.
Kim se drži broja koji mu se sviđa.
Imamo različite menije. Jednostavno je.
Ovo se zove Steak Wallenberg.
Štuka u krušnim mrvicama, koja je zatim pržena.
Mislim da bi svi trebali imati doživljaj ukusne hrane.
Nije li sjajno kako se brine za ljude,
koji možda nemaju toliko novca da jedu u Nomi,
a kamoli u svim ostalim otmjenim restoranima na svijetu?
Ovo je za njih. A danas je za mene.
Gle, vruće je. Odlično.
To je domaća hrana.
Finska hrana za dušu.
Ovo nije dobro za pet dolara, nego za bilo koliko dolara.
Da, ali prodajemo za pet.
Dobro. Volim jeftino.
To je dobro.
Nevjerojatna hrana zaslužuje i takav pogled.
Sviđa mi se tvoj stil.
-Idemo do pristaništa i pojest ću ondje. -Da, naravno.
Pogledaj ovo idilično okruženje.
Fora je, zar ne? Najbolje kod Helsinkija je ovaj pogled.
Mogu li te počastiti krumpirom od 30 centi?
Ne, hvala.
Moraš se pripremiti za kalifornijsku zimu?
Da. Kad padne na 15 stupnjeva.
Mislim da je ovo vrlo ukusno
i drago mi je da možemo svima pokazati što radiš.
Samo želim reći, René Redzepi, čuvaj svoje ljude malo bolje.
Sad će me nazvati.
O, ne.
Blizu centra Helsinkija nalazi se park Sibelius
i masivna čelična skulptura posvećena najvećem finskom skladatelju Sibeliusu.
S više od 600 cijevi možemo stvarati svoju glazbu, zar ne?
Mislim da sam se zaglavio.
Idem u ribolov.
Idem u ribolov sa stručnjakom. Ovo je Antti Zetterberg.
Glavni je urednik poznatog finskog časopisa o ribolovu.
Zna svoj posao.
Vozi me svojim gliserom.
Budući da ću biti na hladnoj vodi,
Richard je želio da odjenem ovo.
-Zdravo, ja sam Phil. -Bok. Drago mi je.
-Spreman za svoju misiju. -Ukrcajte se.
Antti me vodi na otok
koji je dio javnih parkova Helsinkija.
Zove se Zmijski otok.
Zašto se zove Zmijski otok? Ne želim znati.
Koliko brzo ovaj brod može ići?
Kul! Preživio sam.
Da. Dakle, bacit ćeš s obale.
-Lijepo. Ovo je prekrasno. -Da.
Da ga stavim ovako iza?
Da, s dvije ruke.
Dvije ruke. Shvaćam.
Ja sam ribar!
Bacam tamo.
Da.
Da, to je…
I onda ga pusti.
-Kamo je otišao? -Kamo je otišao?
Imam nešto!
Da.
-To je kamen! -To je zemlja.
Koliko sam riba ulovio? Ni jednu!
Srećom, Antti je ulovio nekoliko riba.
Zašto? Jer je ribar.
-Pokazuje peraju. Da. -Malo je ljuta.
-Da. -Razumijem.
-Bio bih i ja… -Da.
…da ću uskoro biti ručak.
Ne morate vidjeti smrt ribe.
Neću gledati ovaj dio.
Ako želite čuti, evo kako zvuči.
Smiješno je što mi žena svaki dan to radi prije spavanja.
Ne želi probleme.
Ova kabina i drvo za ogrjev besplatni su za javnost, a plaća ih vlada.
Plaćaju ti rekreaciju. Nije li to super?
Mislio sam da je ovo preživljavanje u prirodi.
Evo ribe i jedemo je kao životinje.
Ne. On je chef.
Ribu je filetirao, stavio ju je na dasku od cedra i naslonio je.
U stara vremena, nije postojao pravi…
-Nije bilo rešetke za roštilj. -Ne.
U redu, ovo je stara škola.
Ne staje na tome.
Ubrao je i divlje lisičarke.
Svidjelo bi se mom ocu.
Prelijepe pfifferlinge, tako se zovu na njemačkom.
One su mu bile najdraže, pfifferlinge.
Toliko da jedino što je želio za rođendan
bile su ove gljive.
Našli ste ih ovdje u šumi.
Na susjednom otoku.
I nema otrovnih gljiva na otoku?
Ima otrovnih gljiva, ali ako ih dobro poznaješ…
I dobro ih poznaješ?
Ne baš dobro. Samo znam da…
Uvijek moraš biti oprezan s gljivama.
-Ovo je možda moj posljednji obrok. -Da.
Sjecka ih, stavi malo vrhnja i maslaca, prži ih.
Stavi malo peršina na vrh i sad smo u restoranu.
Dajem ti više gljiva jer ti je otac bio veliki ljubitelj.
Hvala.
Opa, Antti.
-O, Bože. Ne može biti svježije od ovog… -Da.
-…ili ukusnije. -Da.
Gljive i riblji rep jako su dobra kombinacija.
Jako dobro.
Da, ima još soli ako trebaš dodati…
-Moram ti reći… -Da.
…savršeno si je začinio.
Tvoj umak od gljiva vrhunski je.
Tvoja je riba svjetska klasa, a Antti i ti si.
Drago mi je to čuti. Da.
Sad živim ovdje.
-S Anttijem. -Da.
Već si veslao?
-Veslao? -Da.
Jesam. Jesi li ti?
Jesam. Idemo ovuda?
Idi kamo god želiš. Ja sam zadovoljan.
Sara La Fountain finska je televizijska ličnost i poznata kuharica
i pristala se naći sa mnom u najdivnijoj Café Regatti.
Vidite kako se dođe do ovog restorana.
Ovo je možda sklisko. Nemojmo pasti.
Da. Idemo polako.
-Hvala. -Nema na čemu.
-Vožnja je bila divna. -Da! Idemo po kavu?
Trebamo nabaviti kavu, peciva.
Možda imaju i vruću čokoladu. Idemo.
Možda nemaju sljezov kolačić, ali vidjet ćemo.
Ne? Onda ću rasturiti ovo mjesto.
-Ovo je tako lijepo. Daj. -Zar ne?
Niti ne osjećaš Finsku.
Ovo je s mlaćenicom.
Obožavam ga. Mi to zovemo voisilmäpulla.
Radi se od šećera i maslaca. Sredina je najbolja.
Maslac curi!
-Znam. -Hajde.
-Uzmi oko. -Ne.
Moraš uzeti oko. To je najbolje.
Zato nam se Sara sviđa. Evo.
-Ovo? -Da.
O moj Bože, tako je dobro.
Želim znati sve o tebi.
Roditelji su ti se upoznali na Olimpijskim igrama 1980. u Lake Placidu?
Moja je mama došla iz Finske organizirati zimske Olimpijske igre.
-Da. -Tata je imao restoran.
-Sve vezano za hranu je od tate. -Imaš emisiju o hrani!
Da, već 15 godina vodim kuharske emisije.
Finska me inspirira zbog prirode. Okruženi smo njom.
Tako je uklopljena u grad.
-Da. -Ovo je u gradu.
-U gradu smo.
A za deset minuta si u dubokoj šumi
-gdje možemo skupljati hranu. -Da.
-Da. Ljeti volim voziti skuter za vodu. -Da.
Pokupila bih te skuterom, vozili bismo se cijelim gradom i poslije išli na piće.
Zamijenila si me za mnogo mlađeg muškarca.
-Ovdje si cijeli život? -Ne.
Živim u New Yorku i Finskoj. Ali volim Finsku. Jako mi je draga.
-Gdje provodiš više vremena? -Obožavam New York. Central Park.
-Moj najdraži. -I moj.
-Da. -Rasplakat ćeš me.
-Ali nemoj ondje tražiti hranu. -Ne.
-Nećeš je naći. -To nije dobra ideja.
Kad smo kod traženja hrane…
Mislite da se vozimo daleko iz grada da dođemu u šumu, ali nije tako.
Samo moramo stati.
-Ti si sigurno Sami. -Da.
Sami Tallberg sjajan je chef i poznat je po tome što sakuplja hranu u prirodi.
Sastat ćemo se danas u šumi.
Kamuflaža. Jesi li i lovac?
Ne lovim. Skupljam hranu. Ja sam sakupljač i kuhar.
I želiš da gljive ne znaju da dolaziš.
-Samo šala. -Nikad to nisam pomislio.
-Poznato ti je skupljanje hrane? -U dućanima.
-Da. -Tražim popuste.
Ja sam lovac na popuste.
Ako želiš saznati više o tome,
trebaš jesti.
Sve je ovo jako ukusno.
-Sve si ovo našao ovdje? -Točno.
-Voliš češnjak? -Da!
-Voliš senf? -Da.
Onda oboje volimo senf od češnjaka. Okus je po češnjaku i senfu.
-Evo ga. -Da.
Kakav senf imate u Finskoj?
Nije toliko ukusno koliko bi moglo biti.
-Voliš li gljive? -Volim gljive.
-Potražimo gljive. -Da?
-Ovdje je Russula. -Da?
-Sve su jestive. -Stvarno?
-Da. -Prekrasna crvena boja.
Prekrasne boje poput crnog vina. Pomalo bordo.
-Da. -Da.
Ovdje imamo prosenjak.
Pregledaš ima li crva.
-Prerežeš napola. -Da.
Ovako ćeš biti siguran da ih jedeš samo ti.
Htio bih odmah dati izjavu o odricanju odgovornosti.
Nemojte ovo pokušati bez Samija Tallberga
ili nekoga tko je stručnjak za skupljanje hrane
jer ako uberete pogrešnu gljivu, mrtvi ste.
Sljedeći tjedan otvaramo novi restoran.
Iskušavam recepte. Hoćeš li kušati juhu od gljiva?
-Ja sam tvoj zamorac. Drago mi je… -Dobro.
Vjerujem ti. Želim isprobati sve što ćeš pripremiti.
Malo juhe, malo dekoracija.
Ništa lakše, zar ne?
Dakle, on skuplja gljive. Prekrasne su. Čisti ih svojom stvarčicom.
Reže ih, pazi da je sve u redu.
Sjecka ih u zdjelu.
Budući da je genijalan chef,
dodaje i zrnca kakaa. Nikad se ne bih sjetio tog, biste li vi?
Ovo mi izgleda kao zemlja, ali…
A onda je napravio juhu od gljiva i prelio je preko svježih gljiva.
Dodao sam i ljekovite gljive.
-Ljekovite gljive? -Da.
Chagu i reishi.
Ali što će mi učiniti?
Znat ćeš za 45 minuta.
Trebali bismo je i dovršiti…
-Da? -…s divljom velikom kiselicom.
Što? Tu je?
Slučajno je ovdje?
Što više vremena provodiš u prirodi, više jestivog uočavaš.
Izgledalo je kao nešto što raste
iz zemlje i on to samo uzme iz zemlje i pospe u moju juhu.
Izvoli.
Juha, sedam vrsta gljiva i samoniklo bilje sa zrncima kakaa.
Spektakularno. Želim tu juhu.
Možemo li dobiti limenke te juhe? Mogu li je odnijeti kući?
Sami, hoćeš li mi poslati limenke ove juhe?
Dobro, vraćam se jesti u tvoj restoran.
Možeš ovdje staviti stolice.
Velike novosti u Finskoj.
Objavljene su Michelinove zvjezdice.
Jedini novi restoran koji je dobio Michelinovu zvjezdicu
u cijeloj Finskoj je Finnjävel.
Glavni je chef Tommi Tuominen.
Uzeo je hranu koju su jeli u školskim kantinama,
koju svi mrze, i učinio je fantastičnom.
Sviđa mi se, a razgovarao sam i s našom posrednicom, Satu.
Dok sam ulazio, rekla je:
„Mnogi Finci ne razmišljaju o vlastitoj kuhinji
kad idu van jesti“, zar ne?
Upravo se o tome radi. Zato smo otvorili restoran.
Jedno od jela koje ću vam poslužiti
jedno je od najomraženijih u školama.
Fantastično. Volim stvari koje ljudi mrze.
Satu je toliko razveselila vijest o ovom mjestu,
rekla je: „Ubrzo moram onamo.“ Dakle, Satu…
Pozivam našu posrednicu Satu da mi se pridruži.
Trebam nekog tko je doživio finski školski ručak
da osjeti razliku.
Želim započeti sa sasvim drugom verzijom
vrlo tradicionalne finske hrane, juhom od graška.
Da!
Kao što Satu vjerojatno zna, to je jako uobičajena hrana.
-Jako često. -Kao i u Americi.
-Zar ne? U svim restoranima je. -Pa…
Nije li to prekrasno?
-Ti prva kušaj. -Imam čast.
-Reci mi valja li. -Da, molim vas.
Ima li bolji okus?
Rekla bih da je s drugog svijeta.
-S drugog svijeta. -Prođite žlicom kroz sredinu.
U osnovi su svi sastojci isti.
Ima malo dimljene svinjetine, malo umaka od senfa,
malo bešamela i svinjskog umaka.
-Opa! -Idući slijed, idemo još više unatrag.
Ovo je celer. Bi li ga ikad naručili da ga vidite?
Ovo nije seksualna privlačnost.
Ovo izgleda poput stijene na tanjuru.
A onda ga razrežeš,
a on je nježan, orašast, ukusan i sočan.
Poslužujemo ga s ukiseljenom brusnicom i malo maslaca.
To je sjajno povrće.
Toliko okusa.
I tako jednostavno.
Izgleda kao da je možda krumpir,
da ima okus po cvjetači, ali nema.
-Bolje je od tog. -Puno intenzivnije.
Mnogo više. Ali volim ovo. Bilo je dobro.
Da. Sjajno.
Želim pravilno izgovoriti ime.
-Fin-ja-vel? -Finnjävel.
Fin-ja-vel?
Što znači „finski vrag“.
Ovo je bio pogrdan izraz.
To je bila loša riječ desetljećima.
Htjeli smo ga uzeti od Šveđana
i pretvoriti ga u nešto iz čega crpimo snagu.
-Ha-ha, Šveđani. -Da.
Sljedeći slijed.
-To je bilo dobro. -Da.
Ovo je naša verzija školskog jela koje sam spomenuo.
Tilliliha.
Znaš to.
-Da. Najgora hrana. -Meso s koprom.
U jednom trenutku bilo je toliko loše da je maknuto iz škola.
Stara tradicionalna verzija je umak, meso, nadam se teletina,
ali obično je što god dobiješ.
Moglo bi biti kao…
-Tvrdo. -…žilavo i dugačko.
-i znaš, onako… -Da.
-Zvuči kao moje odrastanje, -A onda…
Imaš noćne more zbog ovoga? Dobro.
Zato, molim te, uživaj.
-Vrati se… -Ja sam zamorac, zar ne?
Da, vrati se u djetinjstvo koje nikad nisi imala.
Da.
To je trauma iz djetinjstva, znaš?
Nemam traume iz djetinjstva, pa idem žestoko.
Pogledajte to. Znate da će biti nevjerojatno.
Satu!
-Hajde. Izdrži. -Svađat ćemo se zbog ovoga.
Da, svađaj se sa mnom.
Finnjävel.
Da je ovo moj školski ručak,
bio bih odličan učenik, a ne ono što sam bio.
To je bilo ukusno. Što kažeš?
Bio je sjajan.
-Da! -Da.
Drukčije gledaš na djetinjstvo?
-Da. Izliječilo mi je sve traume. -Vrlo dobro. Čarolija hrane, ljudi.
-Richarde… -Da?
Nema za tebe.
-Žao mi je, Richarde. -Hvala.
Možeš reći ono što mi govorimo.
-Želite li oboje reći? -Da.
-Jadni Richard. -Jadni Richard.
To me usrećuje.
Sad ćemo napraviti nešto što nikad nismo napravili u emisiji.
Upoznat ćemo svjetskog vođu.
Finska premijerka pristala je naći se sa mnom na kavi
na jednom od stotina otoka oko Helsinkija.
Na otoku Lonni,
a na Lonni je jedan kafić i u njemu smo se našli.
-Premijerko. -Bok!
-Drago mi je. -Drago mi je.
-Kako ste? -Dobro. Hvala na pitanju.
Čast mi je što sam danas s vama.
Ovo je Sanna Marin.
Prije je bila ministrica prometa.
Ima 35 godina i jedna je od najmlađih vođa na svijetu.
-Drago mi je da ste došli. -Sviđa mi se.
Ovo je divan otok. Ovaj grad i zemlja također su prekrasni.
-Jest. -Poznajete li svaki otok?
Ne svaki, ali na ovom sam već bila. Ima sjajnu saunu.
-Stvarno? -Da, javnu saunu navečer.
-Saune su posvuda. -Da. Jesu.
Bio sam u sauni na brodu.
-Jeste li plivali? -Ne, nisam lud.
Još nije tako hladno.
Skočili biste sada u tu vodu?
Ne sada jer smo u emisiji, ali…
Mislim da ćemo promijeniti emisiju. Finska premijerka će skočiti u vodu.
Ovdje sam kao turist i volim ono što vidim.
Vidim divan, čist zrak, vodu.
U Finskoj su svi sretni.
To sam pročitao. Najsretniji ste na Zemlji.
Je li tako?
Pa, da. Nije da smo uvijek veseli,
nego imamo dobro društvo koje je sigurno i zaštićeno…
-Da. -…i svi imaju mogućnosti
i imamo dobar javni socijalni i zdravstveni sustav.
Zato smo najsretniji.
-To je dublja sreća, ne samo površna. -Točno.
Znam da vam je ovo važno, okoliš.
Najveći izazovi čovječanstva su klimatske promjene i gubitak bioraznolikosti.
Želimo biti prvo klimatski neutralno društvo blagostanja
i želimo biti neutralni do 2035. godine.
-Sjajno. -To je brzo.
I zapravo najvažnije je
da to nije projekt za vladu.
-Da. -To nije projekt za političare.
To je projekt za cijelo društvo.
Ako to ne učinimo, ništa drugo nije važno.
Da je do mene,
mladi bi imali više moći na svijetu.
Oprostite. Mnogo sam govorila.
-Ne, to volimo. -Dobro.
Bolje nego da ja puno govorim. Premijerki treba dopustiti da govori više.
-Imate li obitelj? -Imam muža i malo dijete.
Koliko vam je dijete staro?
Kći mi ima tri i pol godine.
-Odlično. -Da.
Navodno ste bili pekarica.
-Što? -Na faksu. Je li to istina?
-Radila sam… -U pekarnici?
…jedno ljeto. Da.
Imala sam 15 godina. Nisam pekarica.
Zato ste me htjeli upoznati.
-Da vam ispečem nešto. -Da!
Čuo sam da peče kekse. Bio sam u zabludi.
Vrijeme je za razmetanje.
Idemo u renomiran finski restoran koji se nalazi u Helsinkiju.
Zove se Savoy. Otvoren je 1937. godine.
Kenneth me vodi onamo. Čeka nas chef Helena Puolakka.
Ima neke posebne stvari za nas.
Jest ćemo vorschmack.
Vorschmack je najtradicionalnije jelo u Savoyu.
To je jelo od nasjeckane haringe. Većinom se sastoji od mesa i poslužuje se toplo.
-Nikad ga nisam jeo. Zvuči kao jidiš. -To je jidiš.
-Stvarno? -Da. Znači „predjelo“.
Da. Kad sam počela raditi ovdje,
svi su naši redoviti gosti rekli:
„Ne dirajte vorschmack. Mora ostati na jelovniku.
Mora biti točno kakav je bio.“
On je tradicija Savoyja.
Savoyev originalni recept došao je od maršala Mannerheima,
koji je bio vrlo važna ličnost u finskoj povijesti.
Bio je vrhovni zapovjednik vojske, a kasnije i predsjednik Finske.
Pa, kad te takav tip zamoli da pripremite njegov omiljeni recept,
trebali biste.
Pomislila sam da napravim vorschmack peljmene.
To može biti elegantniji način posluživanja.
-Je li unutra tradicionalno jelo… -Vorschmack. Da.
-Vaša je samo prezentacija. -Da.
Ovo je otmjeno.
-Dobar tek. -Vidi kako je lijepo.
-Što mislite? -Dobro, ovo je nevjerojatno.
Prvo sam osjetio haringu.
Kiselkasti okus pomiješan s pirjanom govedinom.
Toliko je ukusan da slinim dok vam pričam.
To je poseban efekt.
Jest. Mislim da je zanimljivo kako se haringa odmah osjeti.
A zatim odmah slijedi ugodno meso.
Kao da je više slijedova u zalogaju.
Kenneth, vidi nas.
-Sjeckana haringa. -Nevjerojatno. Jednostavno.
Ali učinili ste ga otmjenim.
Izgledate sretno. Sretna sam kad ste sretni.
-Hvala, chefe. -Hvala.
Imaju stol za kojim je sjedio Mannerheim. Možemo li…
-Njegov stol? -Da.
Kakav prekrasan restoran. Koji pogled.
Evo maršala.
I njegov telefon.
-Stvarno? -Da.
O, zvoni.
Halo? Mannerheim.
Ne, jedem vorschmack.
Neka čekaju.
Hej, Google, nazovi Brada.
-Eno ga! -Zdravo.
-Vidi ga. -Kako si?
Ljepotane.
-Je li dobro? -Perika je dobra.
Bolje? Lijepo te vidjeti. Gdje si?
U Helsinkiju.
Tamo gdje…
-Tamo gdje vampiri… -Ne.
-Vampiri su odande? Iz Helsinkija? -Misliš na Van Helsinga iz Dracule.
Helsinki je u Finskoj, momče.
Sigurno je… Čujem da je nevjerojatno.
Nitko ne liči na tebe.
Treći si koji je to večeras rekao.
-Ni na mene. Tako je. -Da, izgledamo kao da nećemo još dugo.
Neki od njih… Upoznao sam najslađeg, najdivnijeg tipa.
Odveo me u branje gljiva u šumi.
Reći ću ti nešto.
-Da? -Tako te srede.
Odvedu te na skupljanje hrane. I zatim, ti si…
Ti si s gljivama.
Kakva je hrana?
-Vidiš li ovo? -Što je to, palačinke?
Opa! Peciva?
Da, prekrasna peciva. Najbolje pecivo s cimetom.
Brade…
-Ne, dobro? -…hajde.
Došao bih ovamo samo zbog ovog.
Brade, znaš kad zovem velikane poput tebe…
-Da. -Tražim šalu za Maxa.
-Dobro. -Imaš li šalu u kojoj bi Max uživao?
Dobro.
Obožavao sam Maxa. Bio je otac kakvog sam uvijek želio.
Upoznao si mog tatu. Bio je malo…
Pa… Maxu u čast, imam šalu.
Dvojica vatrogasaca **** se u sobi punoj dima.
Dobro? I…
-Izrežimo. -Halo?
Dobro.
-Ne želiš čuti kraj? -Imaš li neku drugu šalu?
Da, imam.
Ova dva **** svađaju se zbog ****.
I… O, dobro…
Mislim da je gotovo.
Dobro.
Ljudski resursi su na liniji.
Naravno da jesu. U redu, evo moje šale.
Volim te.
Ova šala je u čast Maxu, kojeg sam obožavao, Philovom tati.
Tri Židovke sjede na klupi u parku
i govore kako imaju najboljeg sina.
Prva Židovka kaže:
„Moj sin je najbolji! Dobivam cvijeće svakog šabata!“
Druga gospođa kaže: „Pa, moram vam reći, moj sin…
je najbolji jer me zove tri puta tjedno.“
Treća majka kaže:
„Pa, moram vam reći, moj sin je najbolji.
Ide na terapiju pet puta tjedno
i priča samo o meni.“
To je tako blizu istine.
Philly, volim te. Koliko je sati kod vas?
U Helsinkiju je osam sati, a u Los Angelesu je 22 h, večer prije, zar ne?
-Da, 22 sata. -Da.
Da, supruga je u krevetu, ide…
-Znate. Znam… -Duh Don Ricklesa.
Ne može gore.
-Je li ona ovdje? -Da.
-Phil kaže bok. -Bok.
Dođi. Dolazi ovamo!
Dođi, ima mnogo novca, Issy. Dođi ovamo.
Pogledaj Phila. Zbog njega imaš prsten.
Pozdravi Phila.
O, vidi kako je divna! Bok, Issy! Bok!
Nije li nevje… Gle, nevjerojatno, zar ne?
-Večerajmo. -Prekida mi veza.
-Znaš što? Ona ne… Postaje nervozna. -Ne govorim tebi, Brade.
Još imaš dobre fore!
-Dobro, stari. Shalom! -Volim te.
-Bok. -Shalom.
Moji duhoviti prijatelji.
Moja posljednja postaja je roštilj,
u Helsinkiju.
Suvlasnik B-Smokeryja Karri Niinivaara obećava ukusne poslastice.
Bok!
Hej!
Ovo su moji novi prijatelji Sara, Kenneth, Sam i Kim.
Odlično sam se proveo s ovim ljudima.
-Piješ džin? -Da.
Ne pijem samo džin, već jako dobar džin.
-Kako si? -Lijepo te vidjeti.
-Dobro, smirite se.
Za moje nove prijatelje u Finskoj i u Helsinkiju
i za divno vrijeme koje sam ovdje proveo zbog vas.
Hvala.
-Hvala što si došao. -Hvala.
-Drago nam je što si došao. -Zadovoljstvo mi je.
-O, evo nas. -Pogledaj ovo.
Ukiseljeno povrće.
To je roštilj.
Pogledajte ova rebarca. Pogledajte ova prsa.
Da ne sjedim u Helsinkiju s helsinškim prijateljima,
zakleo bih se da sam na jugu Sjedinjenih Država.
Ima li piva?
Divljak, popije gutljaj džina i odmah hoće pivo.
-Nastojim da bude više finsko. -Chefe, prsa su sjajna. Hvala vam.
Sve.
Stvarno mi se sviđa ova promjena.
I ekipa je sjajna. Dobra je atmosfera.
-Ova ekipa? -Da! Sjajna ekipa!
Pogledajte ovo, pljesak za ekipu. To se nikad ne vidi.
-Znate… -Dosta džina za nju.
A onda je samo za mene napravio pastrami.
-Opa! -To te ja pitam.
Sviđa mi se „B“.
-Utisnuto „B“? -Da!
Drago mi je da si našla svoj.
-Dobro. -Postaje ozbiljno.
Postaje ozbiljno.
U pozadini je ljuto na način koji mi se sviđa…
Senf i kiselo povrće odlični su.
Obično je unutra coleslaw, a ne kiselo povrće.
I ruski dresing. Odlično.
To je ono što volim kod Finske.
-Nije to što je Reuben u New Yorku… -To je u redu.
-Ne mora biti. -…ali je posebno.
Nisam ovo očekivao.
To je bilo kao: „Evo nešto tvoje“, zar ne?
Kako bih im se mogao odužiti?
Ne znam. Imam jedan as u rukavu.
Vrijeme je za desert.
Ovo je nešto što su izumili u Brooklynu u New Yorku
-prije 100 godina… -Doista?
…njemački židovski imigranti. To je pjena od jaja.
Dok miješate…
Sviđa mi se zvuk.
…dodate gaziranu vodu.
Vidite?
-Opa. -Zbog toga se pjeni.
-Napravite to. -Bože, gledaj ovo.
Da, nastavite miješati i točiti. Sjajan trik, zar ne?
-Želim najbolju finsku zdravicu. -Dobro.
-Kippis! -Kippis!
Ajme.
-Jako lagano. -Niskokalorični frape.
-Točno! -Dobro je, zar ne?
Drago mi je dati vam okus svog doma u vašem domu.
Hvala što si nam to pokazao. Cijenim to.
Pročitao sam da su Finci najsretniji ljudi na Zemlji,
ali to ne pokazuju.
Ne smiju se lako.
Zato treba mnogo vremena da se dopre do njih.
Sve su to gluposti
jer su ljudi koje sam upoznao u ovom prekrasnom gradu
bili veoma gostoljubivi i ljubazni.
Njihova osjetljivost i briga
za svijet oko sebe
možda je tajna sreće.
Kad opet dođeš,
imat ćemo Kimovu pjenu od jajeta.
-I reći ću da sam ti rekao! -Tužit ću te!
To je možda istina.
Hej, Google, prevedi ovo na finski.
„Finska, hvala ti
što si bila tako srdačna i gostoljubiva prema meni.
Uživao sam ovdje i volim te.
Hvala ti.“
-Hej, živjeli! -Živjeli.
Netko, molim vas
Netko
Netko, molim vas
Netko
Netko, molim vas
Netko
Netko, molim vas
Netko
Netko, molim vas
Netko
Netko, molim vas
Molim vas, netko
Neka netko nahrani Phila
Molim vas, netko
Neka netko nahrani Phila
Neka ga netko nahrani sad
Prijevod titlova: Marina Bakarić