EN DOKUMENTARSERIE FRA NETFLIX
Hallo.
Den hatten sier meg at du mener alvor med fisk.
Dette er visst det beste i Finland.
-Tradisjonell finsk fisk kalt muikku. -Muikku?
Det ser godt ut, men smaker enda bedre.
Muikku burde være Finlands nasjonalfisk.
-Tusen takk. -Takk.
Jeg erklærer muikku som Finlands nasjonalfisk!
Akkurat.
Smak på dette.
Gjør det. Det er fantastisk.
Du fikk ingenting. Smak denne.
Matty, Todd, hvor er dere?
Det er som å mate sel i dyrehagen.
En glad og sulten mann
Reiser over hav og land
Han søker mer forstand
Om pasta, svin, kylling og lam
Han vil kjøre til deg
Han vil fly til deg
Han vil synge for deg
Og danse for deg
Han vil le med deg
Og gråte med deg
Men det er én ting han ber deg om
Noen må være så snill
Kan noen
Gi mat til Phil?
Noen må gi ham mat
Ikke mange land kan skryte av å ha rent vann,
ren luft og uberørte skoger.
Men dette stedet kan.
Jeg er i Finland. Og det er makeløst.
Julenissen har en offisiell adresse her.
Dette er hovedstaden, Helsingfors, og det er nydelig her.
Finland ligger mellom Sverige og Russland,
begge okkuperte Finland i flere år,
den finske identiteten har hatt litt fra begge landene.
Men i 2021, når vi er her, er det en tydelig finsk identitet.
Den er formet av folket som skal være verdens lykkeligste,
selv om de ikke viser det hele tiden.
Og den er formet av maten.
Den beste måten å dykke inn i en ny by på er å smake på klassikerne på markedet.
Dette er Markus Hurskainen.
Han tar meg med til markedshallen, som åpnet for publikum i 1889.
Dette er ideelt.
Den eldste markedshallen i Helsingfors. Alle de eksotiske varene kom hit.
Det er en del av Finlands historie.
Markus eier Story, en kafé som ligger midt i markedshallen.
Det fine med å kjenne eieren er at du kan ta koppen med deg.
Hallo. Jeg heter Laura.
Hyggelig. For en vakker butikk.
-Takk. -Ja.
-Fantastisk. Jeg vet det! -Så glad du er.
Ostedamer er herlige.
Men jeg ble litt usikker da hun ba meg dyppe osten i kaffen.
Kaffe med ost?
Ja. Akkurat. Du bare dypper den.
Det er nytt for meg.
Det blir ikke siste gang.
Det er mye protein, lite fett og lite salt, så vi spiser det hver dag.
-Hvem tenkte på dette? -Jeg vet ikke. Kanskje julenissen.
Ja, kanskje.
-Greit. Da prøver jeg. Det er litt… -Smak.
-Det er rart, men… -Ja.
Liker du det?
-Ja. Jeg gjør det igjen. -Ok.
-Det er derfor man reiser. -Ja.
Ost i kaffen.
Den neste er som grillet ost, den tar rotta på deres grillet ost.
Jeg lover.
-Hun er litt voldelig. -Det er hun.
Jeg er stolt av osten.
Vår ost ble akkurat tatt rotta på.
Jeg sa det.
-Du sparker fra deg i dag. -Ja. Det er min dag.
Røkt laks.
Du må elske det.
Første dag i Finland fant jeg Zabar's.
-Hvor lenge har du gjort dette? -Tjueen år.
-Ikke lenger? -Nei.
-Produktet er vakkert. -Takk.
-Skål. -Skål. Kos deg.
Jeg tar 340 gram i tynne skiver.
Du liker spekemat, sant?
-Ja. -Selvsagt. Du er på rett sted.
Der har vi spekemat. Jeg ser kjøtt jeg ikke har sett før.
Dette er kaldrøkt reinsdyr.
Jeg er nervøs. Det er mitt første reinsdyr.
Første reinsdyr?
-Jøss. Kraftig røkt, men… -Uten fett.
Som en flott italiensk bresaola eller noe.
-Det er det. -Det er fantastisk.
Så langt er jeg reinsdyr-fan.
Jeg prøver ting jeg aldri har smakt. Tørket reinsdyr. Reinsdyrelg?
-Ikke reinsdyr og elg? -Kaldrøkt reinsdyr-mousse.
-Vi har én variant igjen. -Gjerne.
Dette er bjørn.
Tørket bjørn?
Hvor er jeg?
Noe helt nytt for meg.
Ja.
Jeg er ikke redd lenger, alt har vært nydelig.
Ja.
-Bjørn. -Ganske greit.
Jeg har ikke dårlig samvittighet. Han ville spist meg.
Ja.
I Amerika sier vi sauna. I Finland sier de sauna.
Det er en stor del av kulturen. Nesten alle hus i Finland har en.
Men når du vil gå ut for et måltid og sauna,
går du til et sted som heter Löyly.
-Hvem er dette? Hunden din? -Ja. Dette er Taiga.
Taiga! Hei!
Dette er eieren, Jasper Pääkkönen.
Han er entreprenør og Finlands mest berømte skuespiller.
Han har ofte jobbet med Spike Lee.
Her i Helsingfors gir han folk det de vil ha.
Jeg har sett videoer på YouTube av dette stedet,
hvor folk går i badstuen og hopper ut i vannet rett etterpå.
-Ja. -Det skal ikke jeg gjøre.
Fordi jeg prøvde…
Jeg prøvde å hoppe i vannet i Irland.
Det var så kaldt, jeg antar dette er kaldere?
Det er kaldere, men du besøker Finland nå,
det er ikke et ekte besøk uten sauna og en dukkert i Østersjøen.
-Vi klipper bort det. -Nei.
Han har helt rett.
Vi klipper bort det, jeg vil ikke skuffe publikum.
Fort, bytt tema.
Jaspers oppskrift på laksesuppe er nesten like berømt som ham.
Det er nok den mest tradisjonelle husmannskosten som vi har.
Hemmeligheten er at den ikke inneholder laks.
Vi gjør det så miljøvennlig som mulig, og derfor ingen laks.
Det ligner laks.
Ja. Det er regnbueørret, det er en god erstatning for laks.
Dette er fenomenalt. Herregud.
Dette er kosemat i finsk stil.
Foreldrene mine sier at før jeg fylte to
tok de meg med på en fisketur med mark og krok, jeg fikk abbor.
Jeg likte det så godt at da vi kom hjem
fisket jeg fra toalettskålen og kjøkkenvasken, og…
Hva fanget du?
-Og den lille dammen i hagen. -Ja.
De sa det ikke var fiks der.
Men jeg brydde meg ikke. Det handlet ikke om å fange fisk.
Det var opplevelsen av fiske som drev meg.
Du må være i ett med naturen, sant?
Du må nyte å være der ute. Selv om du ikke får noe.
-Å være aktiv… -Dette er som karrieren min.
Det er det.
Hva er så fælt med oppdrett?
For på overflaten ser det ut som en bærekraftig løsning.
-Ja. -Sant?
Men oppdrettslaks er en økologisk katastrofe.
Hvert år dør 50 millioner voksne lakser i oppdrett.
-Ytterligere 80 millioner unge. -Hvorfor?
Du har hundretusenvis av fisk som svømmer i et lite område.
De er grobunn for ulike sykdommer.
Det skjer under overflaten, ingen ser det.
-Bokstavelig talt. -Akkurat.
Det ante jeg ikke.
Det er bærekraftige måter å drive oppdrett på,
all oppdrett er ikke forkastelig.
-Ja. -Men atlantisk oppdrett er en katastrofe.
Jeg ante ikke at Jasper var så deprimerende.
-Kjære vene. Se her. -Reinsdyrfilet.
Jeg smakte tørket reinsdyr på markedet i går.
Det var fantastisk. Jeg leser at dette er veldig sunt.
-Mye bedre for deg enn biff, sant? -Jeg spiser ikke storfe.
-Aldri? -Nei.
Jeg spiser ikke kylling, svin eller storfe, men elsker reinsdyr.
Det er en flott biff.
Det er veldig godt. Veldig mørt.
Jøss. Jeg elsker det.
Barna her vokser også opp med historier om julenissen, sant?
Vet du hva jeg sikter til?
Jeg tror jeg skjønner.
Jeg prøvde ikke saunaen hos Jasper, men jeg ble overtalt.
Det er kaldt ute.
-Ja. -Det er varmt her.
-Det er varmt. -Jeg liker varme.
Vil dere se meg toppløs igjen?
Kenneth Nars er med på litt damp.
Han er matskribent og har utviklet appen World of Mouth.
Den anbefaler spisesteder over hele verden. Helt i min smak.
Vet du hva som skjedde i Sauna-VM for ti år siden?
-Er det et VM? -Ja.
-For hvem som tåler mest? -Ja.
-Hva skjedde? -I finalen…
-Ja? -En finne og en russer gikk inn.
Ja?
Begge ble båret ut. Finnen svimte av, russeren døde.
Det skjedde.
Det er den dummeste sporten jeg har hørt om.
Ja, faktisk. Jeg er enig.
Det burde bare være fint, sant?
Det er nå du kjenner varmen.
Jeg kjenner den.
-Dere, vent. Vent litt, er dere snille. -Ja, det dugger til nå. Selvsagt.
Fordi vi er i en sauna.
Gudene viste meg nåde i dag.
Det ble ikke for varmt, for det var kameraer der inne,
hvis badstuen blir for varm, dugger kameraene til, ingenting filmes.
Trenger du hjelp?
Kenneth ville vise meg noe som kalles en sauna-pølse.
Helt seriøst.
-Å, se her! -La meg presentere pølsa.
Presenterer pølsa. Saunapølsa.
Takk Gud for at det var det det var.
Vi pakker den inn sånn.
Så legger du den i ilden.
Jøss.
Jeg trodde vi skulle dampe den i våre egne kroppsvæsker.
Jeg ble litt kvalm. Men dette virker veldig fint.
Ja.
Mens pølsen er i saunaen, tilbyr Kenneth snacks.
Herregud. Så bra servering har jeg aldri sett i en badstue før.
Ikke sant.
Det ser ut som eggesalat.
Ja, det er en kjempegod eggesalat, det er hakket egg og smør.
Hvilken er best?
Foretrekker du eggesalat eller eggesmør?
Majones eller smør?
-Vel, denne er mer kremet og velsmakende. -Ja, det tenker jeg meg.
Beklager, majones.
-Jøss. -Jøss!
Skikkelige greier.
Den er veldig varm.
-Ta en gaffel. -Ja, god idé.
Jeg så for meg en varm boks,
det fristet ikke noe særlig, men jeg så sjarmen.
Det er koselig å være to her. Vi er fire.
Hvis du teller med dem med de enorme kameraene.
Det var varmt…
Jeg begynner å føle det. Jeg går ut et øyeblikk.
-Jeg blir her. -Kjøle meg ned litt.
Så kommer jeg tilbake.
Ses straks.
Jeg glemte å nevne at saunaen er på en båt.
-Ok. -Det er veldig kaldt ute.
Hei.
-Hallo. -Står til?
Bra. Står til?
Det er en kokk her i Finland, Kim Mikkola.
Han jobbet på Noma, verdens beste restaurant!
Hva gjør han nå?
Da jeg jobbet på Noma, sa jeg at jeg planla et kyllingsted.
-Ja. -Alle trodde det var tull.
Men da restaurantene stengte i fjor, tenkte jeg, "hvorfor ikke".
-Finne ut hvordan vi kan selge noe billig. -Ja.
-Fordi det har vært økonomisk krevende. -Selvsagt.
Vi bygde vognen for å lage én ting, kyllingburger.
Jeg elsker det når noen som har studert og kan faget,
fokuserer på noe som gir hygge.
-Ja. Er du klar? -Ja.
-Nashville hot møter koreansk kylling. -Fantastisk.
Ingrediensene er fra Finland. Vi selger dem for fem euro.
-Fenomenalt. -Det blir ikke billigere i Helsingfors.
-Jøss, hva har du på der? -Det kan jeg ikke si.
-Den hemmelige oppskriften. -Ja.
-Den frekke sausen drypper overalt. -Frekk saus! Brødet er veldig mykt.
Herregud.
-Det er potetbrød. -Ja.
-Vi damper det i stedet for å riste det. -Hvem er glad?
-Er det godt? -Utrolig!
Det er godt.
Jeg lærte denne stillingen av en venn i Chicago.
En kyllingburger med tre Michelin-stjerner.
Og jeg står ved en vogn ved elven!
Skulle tro at "den beste kyllingburgeren for fem euro-vognen" var nok.
Men han tok det videre.
Han skapte noe nytt, Koti, hjemlevering av mat.
Igjen koster hvert måltid fem euro. Kim holder seg til tallet han får for seg.
Vi har ulike enkle varianter.
Dette kalles biff-Wallenberg. Stekt gjedde med brødsmuler.
Alle burde få smake på så god mat.
Er det ikke flott, han har omsorg for folk som ikke har råd til Noma.
For ikke å snakke om andre flotte steder. Dette er for dem.
Og for meg i dag.
Se, det damper. Så godt,
Ja, det er kosemat.
Finsk soul food.
Dette er ikke godt for en femmer, dette er godt, tvert.
Ja, men vi selger for fem.
Jeg elsker et kupp.
Det er bra.
Så fantastisk mat fortjener fantastisk utsikt.
Jeg liker stilen din.
Jeg spiser ferdig på bryggen.
Ja.
Se på denne idyllen.
Ganske kult. Det beste i Helsingfors er denne utsikten.
Kan jeg spandere en potet?
Nei, takk.
Du må legge på deg før California-vinteren?
Ja. For når det blir 15 grader.
Dette var virkelig smakfullt,
og det er så fint å få vise det du gjør til alle.
René Redzepi, kanskje du burde passe litt bedre på folkene dine.
Han kommer til å ringe.
Å, nei.
Nær Helsingfors sentrum ligger Sibelius-parken
og dens enorme stålskulptur
dedisert til Finlands største klassiske komponist, Jean Sibelius.
Med over 600 hule rør kan alle lage litt musikk, sant?
Jeg tror jeg sitter fast.
Jeg skal på fisketur med en ekspert.
Dette er Antti Zetterberg.
Han er sjefsredaktør for et berømt finsk fiskemagasin.
Han kan tingene sine. Han skal ta meg med i båten sin,
siden jeg skal være ute på vannet, ber Richard meg kle meg i dette.
Hallo, Phil.
-Hei. Hyggelig. -Klar for oppdraget.
Ja. Kom om bord.
Antti tar meg med til en øy. en del av det offentlige parksystemet her.
Den kalles Slangeøya.
Hvorfor heter den Slangeøya? Jeg vil ikke vite det.
Hvor rask er båten?
Kult! Jeg overlevde!
Ja. Du skal kaste fra land.
-Flott. Dette er vakkert. -Ja.
-Greit, så bakover sånn? -Ja, med to hender.
To hender? Jeg skjønner.
Se, jeg er en fisker!
-Jeg kaster ut dit. -Ja.
Ja, det er…
Og så slippe.
-Hvor havnet den? -Hvor er den?
Jeg har noe!
Ja.
-Det er en stein! -Jorden.
Hvor mange fisk fikk jeg? Ingen!
Heldigvis hadde Antti fanget flere fisk.
Hvorfor? Fordi han er en fisker.
-Den viser finnene. Ja. -Den er sint.
-Ja. -Skjønner.
-Jeg ville vært sint om jeg var lunsj. -Ja.
Du trenger ikke å se fiskens død.
Jeg ser ikke på dette.
Men det er sånn det høres ut.
Kona gjør det mot meg hver kveld. Hun vil unngå trøbbel.
Forresten, denne hytta og all veden er gratis, betalt av myndighetene.
De betaler for rekreasjonen. Hvor fantastisk er det?
Jeg forventet et Bear Grylls-øyeblikk.
Her er fisken, vi spiser den som dyr. Nei. Han er kokk.
Han fileterer den og legger den på sederplanken.
I eldgamle tider hadde de ikke…
-Ingen grill. -Nei.
Ok, så vi gjør det på gamlemåten.
Han stopper ikke der. Han har også plukket kantareller.
Pappa ville elsket det.
Vakre pfifferlinge, det er det de kalles på tysk.
Dette var favoritten, pfifferlinge.
Det han ønsket seg til bursdagen sin var disse soppene.
Fant du disse her i skogen?
På naboøya.
Er det giftig sopp på øya?
Det finnes giftige sopper, men hvis du kan mye om sopp…
Og du kan mye om sopp?
Ikke mye. Jeg bare, du vet…
Man må alltid må være forsiktig med sopp.
-Muligens mitt siste måltid. -Ja.
Han hakker dem opp, tilsetter fløte og smør,
han steker dem.
Han tilsetter persille, og nå er vi på en fin restaurant.
Faren din elsket sopp, så jeg gir deg mest.
Takk.
Jøss, Antti.
Herregud. Det blir ikke ferskere.
-Nei. -Eller mer smakfullt.
Sopp og fiskehale, veldig god kombinasjon.
Veldig god.
Ja. Det er mer salt om du vil…
-Jeg må si deg… -Ja?
Du krydret det perfekt. Soppsausen er i verdensklasse.
Fisken er i verdensklasse, du er i verdensklasse.
Det er jeg glad for å høre. Ja.
Jeg bor her nå.
-Med Antti. -Ja.
Har du rodd før?
-Om jeg har rodd før? -Ja.
-Ja. Har du? -Det har jeg! Skal vi ro den veien?
Hvor du vil. Jeg er fornøyd.
Sara La Fountain, finsk TV-personlighet og berømt kokk.
Hun ville treffe meg på den bedårende Café Regatta.
Se hvordan du kommer deg dit.
Det kan være glatt her. La oss ikke falle.
Ja. Gå forsiktig.
-Takk. -Ingen årsak.
Det var en fin tur.
-Ja! Hva med litt kaffe? -Kaffe og noen bakverk.
De kan ha kakao. Kom igjen.
-De har kanskje ikke marshmallows. -Nei? Da endevender jeg stedet.
-Dette er så fint. Kom. -Ikke sant?
Du føler ikke Finland.
Dette er smørøyet.
Jeg elsker det. Vi kaller det voisilmäpulla.
Det er som sukker og smør. Midten er best.
Smøret oser ut!
-Jeg vet det. -Her.
-Ta midten. -Nei.
-Du må spise øyet. Det er det beste. -Det er derfor vi liker Sara.
-Denne biten? -Ja.
Herregud, det er så godt.
Jeg vil høre om deg.
Jeg leste at foreldrene dine møttes i 1980 under OL i Lake Placid?
Stemmer det?
Mamma kom fra Finland for å organisere vinter-OL.
-Ja. -Pappa hadde en restaurant.
-Maten kom fra faren min. -Du har matprogram!
Ja, jeg har laget matprogram i 15 år.
Jeg blir inspirert av den finske naturen.
-Vi er omringet av den. -Den er innlemmet i byen.
-Ja. -Dette er i byen.
-Vi er i byen.
Om ti minutter er du i skogen.
-Der kan du sanke mat. -Ja.
Om sommeren elsker jeg å stå på vannski.
-Ja. -Jeg henter deg på vannski,
så kjører vi rundt hele byen og går på bar etterpå.
Du forveksler meg med en yngre mann.
-Har du alltid bodd her? -Nei.
Jeg har bodd i New York og i Finland.
Men jeg elsker Finland. Det er svært kjært for meg.
-Hvor er du mest? -Jeg elsker New York.
-Central Park… -Min favoritt.
Min også.
-Ja. -Du får meg til å gråte.
-Ikke sank mat der. -Nei.
-Du finner ingenting. -Det er ikke smart.
Angående sanking…
Man skulle tro vi måtte kjøre ut av byen og ut til skogen.
Vi må bare parkere.
-Du må være Sami. -Ja.
Sami Tallberg er en fantastisk kokk, og han er en berømt sanker.
Han møter meg i skogen.
Kamuflasje. Er du jeger også?
Jeg driver ikke med jakt. Nei. Jeg er sanker og kokk.
Du vil ikke at soppen skal vite at du kommer.
-Jeg tuller. -Det har ikke slått meg!
-Er du kjent med sanking? -I supermarkeder.
-Ja. -Jeg ser etter tilbud.
Jeg jakter på røverkjøp.
Hvis du vi lære mer om det, er det rett og slett å spise.
Disse er kjempegode.
-Fant du alt dette her? -Ja.
-Liker du hvitløk? -Ja!
-Liker du sennep? -Ja.
Da liker vi hvitløkssennep. Den smaker som hvitløk og sennep.
-Jeg går inn. -Ja.
Hva slags sennep har dere i Finland?
Ikke så godt som det kunne vært.
-Liker du sopp? -Jeg elsker sopp.
-La oss se etter sopp. -Ja?
Her har vi kremle.
-De er spiselige. -Jaså?
-Ja. -Nydelig rødfarge.
Ja, som rødvin. Litt burgunder.
-Ja. -Ja.
Her har vi blek piggsopp. La meg se etter mark.
-Del den i to. -Ja.
Sjekk at du er den eneste som spiser dem.
Jeg vil legge til en ansvarsfraskrivelse.
Ikke prøv dette uten Sami Tallberg,
eller en annen ekspert.
Velger du feil sopp, er du død.
Vi åpner en ny restaurant neste uke.
Jeg tester oppskriftene. Vil du smake på soppsuppen?
-Jeg er prøvekaninen din. -Bra.
Jeg stoler på deg. Jeg vil smake på det du har.
Litt suppe, litt pynt.
Lett som en plett.
Han plukker disse soppene. De er vakre. Han renser dem.
Han sjekker at de er ok.
Kutter dem opp i skålen.
Og fordi han er en genial kokk, tilsetter han kakaokjerner.
Det hadde ikke slått meg.
Det ser ut som jord.
Så heller han en soppsuppe over den ferske soppen.
Jeg har også lagt til litt medisinsk sopp.
-Medisinsk sopp? -Ja. Kreftjuke og lakkjuke.
Hva gjør de med meg?
Du vet det om 45 minutter.
Vi burde fullføre med litt…
-Ja? -Gjøksyre.
Hva? Det var bare der? Bare helt sånn tilfeldig?
Jo mer du er i naturen, jo mer spiselige ting ser du.
Det var bare ting som vokste på bakken,
og han plukket det fra jorden og drysset det i suppen min.
Vær så god.
Suppe, sju sopptyper og ville urter med kakao.
Spektakulær. Jeg vil ha den suppen.
Kan vi få den hermetisert?
Kan jeg ta den med hjem?
Sami, kan du sende meg litt suppe?
Jeg kommer tilbake for å spise på restauranten din.
Du kan sette ut stoler her.
Mens vi er her, kommer det store nyheter.
Michelin-stjernene ble annonsert.
Den eneste nye restauranten som fikk en stjerne
i hele Finland var Finnjävel.
Tommi Tuominen er kokken her.
Han tok skolekantinematen, som alle hater, og gjorde den fantastisk.
Det jeg elsker, jeg snakket med fikseren vår, Satu,
da jeg kom inn, hun sa:
"Mange finner ville ikke ha tenkt på å spise finsk mat på restaurant."
Det er poenget. Derfor åpnet vi denne restauranten.
En av rettene jeg skal servere deg er en av skolekantinens mest forhatte.
Fantastisk. Jeg elsker ting folk hater.
Satu ble så begeistret av nyhetene om stedet:
"Jeg må dra dit snart." Så Satu…
Jeg inviterer fikseren til å bli med.
Jeg trenger noen som har opplevd finsk skolemat for å smake forskjellen.
Jeg vil begynne med en versjon
av tradisjonell finsk mat, ertesuppe.
Ja!
Som Satu sikkert vet, ertesuppe er noe av det vanligste man kan spise.
-Veldig vanlig. -Som i USA.
-Den er overalt. -Så…
Jøss. Så vakkert.
-Du smaker først. -Gjerne.
-Si om den er god. -Gjør det.
-Smaker den litt bedre? -Den er fra en annen verden.
Fra en annen verden.
Forsyn deg fra midten, den har de samme ingrediensene.
Den har litt røkt svinekjøtt, litt sennepskrem,
litt béchamel og skinkesaus.
-Jøss! -La oss gå enda lenger tilbake.
Det er rotselleri. Ville du bestilt noe som ser sånn ut?
Den er ikke sexy. Den ser ut som en stein på tallerkenen.
Og så åpner du den,
og den er mør, nøtteaktig, smakfull og saftig.
Vi serverer den med syltet tyttebær og smør.
Det er en av de beste grønnsakene.
-Så mye smak. -Og så enkelt. Det er ingen sak.
Det ser ut som en potet, kanskje den smaker blomkål, men nei.
-Mye bedre enn begge. -Mer intens.
Mye mer. Jeg elsker dette. Det var godt.
Ja. Strålende.
Jeg vil uttale navnet riktig.
-"Fin-ya-vel?" -Finnjävel.
-"Fin-yay-vel?" -Som betyr finsk jævel.
Det var et nedsettende begrep.
Det var negativt i mange tiår.
Vi ville ta det fra svenskene, gjøre det om til vår styrke.
-Ha-ha, svensker. -Ja.
Over til neste.
-Det var godt. -Ja.
Dette er vår versjon av skolematen jeg nevnte.
Tilliliha. Du kjenner til det.
-Ja. Verden verste mat. -Dillkjøtt.
Det var faktisk så ille at den ble stemt ut av skolemenyen.
Tradisjonell versjon er en saus, kjøtt, forhåpentligvis kalvekjøtt,
men vanligvis det man får ta i.
-Det kan være seigt, og du vet sånn… -Senete. Akkurat.
Høres ut som oppveksten min.
Dette gir deg mareritt? Ok.
Vær så god, kos deg.
-Reis tilbake… -Jeg er prøvekaninen.
Reise tilbake til barndommen du aldri hadde.
Ja.
Barndomstraumet slår tilbake, sant?
Jeg har ingen traumer, jeg hiver innpå.
Se på det. Du vet at dette blir fantastisk.
Satu!
-Vær litt tøff. -Vi skal slåss om dette.
Slåss litt med meg
Finnjävel.
Hvis dette var min skolemat,
hadde jeg vært en utmerket elev i stedet for den jeg var.
Satu, det var nydelig. Hva synes du?
Det var flott.
-Ja! -Ja.
-Det endret barndommen din, sant? -Ja. Det kurerte alle traumene mine.
Veldig bra. Matens magi, folkens.
-Richard. -Ja?
Ikke noe til deg.
Jeg synes synd på deg.
Takk.
Dere kan si det vi sier i showet hele tiden.
-Vil begge si det? -Ja.
Stakkars Richard.
Det gjør meg glad.
Nå skal vi gjøre noe vi aldri har gjort på showet.
Møte en verdensleder.
Finlands statsminister har sagt ja til å møte meg på kaffe
på en av hundrevis av øyer rundt om i Helsingfors.
Denne øyen heter Lonna,
det er én kafé på Lonna, og der skal vi møttes.
-Statsminister! -Hei!
-Hyggelig å treffe deg. -Hyggelig.
-Står til? -Bra. Takk som spør.
Det er en ære å være sammen med deg i dag.
Dette er Sanna Marin. Hun var transportminister før dette.
Og som 35-åring er hun en av de yngste lederne i verden.
-Fint å ha deg her. -Jeg elsker å være her.
Dette er en nydelig øy, og det er en vakker by og et vakkert land.
-Ja. -Er du kjent på alle øyene?
Nei, ikke alle. Men jeg har vært her før. Det er en flott sauna her.
-Jaså? -Offentlig sauna om kvelden.
-Saunaer er overalt. -Det er de.
Jeg var i en på en båt.
-Svømte du? -Nei, jeg er ikke gal.
-Det er ikke så kaldt. -Hadde du hoppet i vannet nå?
-Ikke nå, for vi gjør showet, men… -Jeg tror vi endrer showet.
Finlands statsminister hopper i vannet.
Jeg er her som turist, jeg elsker det jeg ser.
Jeg ser vakker, ren luft, vann.
Alle er glade i Finland.
Dere er de lykkeligste på jorden. Stemmer det?
Vel, ja. Ikke at vi alltid er blide,
vi har et godt samfunn som er trygt.
-Ja -Alle har muligheter.
Gode systemer for velferd og helse. Derfor er vi verdens lykkeligste nasjon.
-En dypere lykke, ikke overfladisk. -Nemlig.
Jeg vet at miljøet er viktig for deg.
Menneskehetens største utfordringer,
klimaendringer og tap av biologisk mangfold.
Vi vil være verdens første klimanøytrale velferdssamfunn,
og vi vil være klimanøytrale innen 2035.
-Jøss. -Det er raskt.
Og det viktigste er at det ikke er et prosjekt for myndighetene.
Det er ikke et prosjekt for politikere.
Det er et prosjekt for hele samfunnet.
Hvis vi ikke gjør dette, spiller ikke andre en ting rolle.
Hvis det var opp til meg, skulle flere unge hatt maktposisjoner.
Beklager. Jeg snakker mye.
-Nei, det liker vi. -Ok, det er bra.
Bedre enn at jeg snakker.
Hvis man er med en statsminister, bør man la dem snakke mest.
-Har du familie? -Jeg har en mann og et lite barn.
-Hvor gammel er barnet? -Hun er tre og et halvt år gammel.
-Så flott. -Ja.
Jeg leste at du var baker.
-Hva? -På universitetet?
-Jeg jobbet… -I et bakeri?
Sommerjobb i et bakeri. Ja.
Da jeg var 15. Jeg er ikke en baker.
Var det derfor ville du møte meg?
-For å bake noe. -Det stemmer!
Jeg hørte at hun lagde småkaker.
På tide med stortromma.
Vi skal til Finlands nasjonalrestaurant her i Helsingfors.
Det heter Savoy. Den har vært åpen siden 1937,
og Kenneth tar meg med dit for å møte kokken, Helena Puolakka,
hun har noen spesialiteter til oss.
Vi skal smake vorschmack.
Vorschmack er Savoys mest tradisjonelle rett.
Det er en hakket sild med mye kjøtt, den serveres varm.
Det høres litt jiddisk ut.
-Det er det. -Jaså?
Det betyr egentlig "forrett".
Ja. Da jeg begynte her, var alle stamgjestene tydelige:
"Ikke fjern vorschmack fra menyen." Det må være som det har vært."
Det er Savoys historie.
Savoys originale vorschmack-oppskrift kom fra feltmarskalk Mannerheim,
han var en stor figur i finsk historie.
Han var øverste militærleder og ble senere Finlands president.
Når en slik fyr ber deg lage vorschmack, da gjør du det.
Jeg ville lage en vorschmack-pelmeni.
En mer elegant måte å servere vorschmack på.
Fyllet er den tradisjonelle retten…
-Vorschmack. Ja. -Det er din presentasjon.
Ja.
Dette er fancy nå.
-Vel bekomme. -Se så vakkert.
-Hva syns du? -Det er utrolig.
Det første jeg smakte var silden.
Smaken av noe konservert blandet med kjøttet,
så utrolig velsmakende, jeg får vann i munnen nå.
Det er en spesiell effekt.
Jeg syns det er interessant hvordan silden kommer direkte.
Men så får du kjøttet like bak. Det er som flere retter i en bit.
Kenneth, se på oss.
-Hakket sild. -Utrolig, hva? Enkelt.
Men du gjorde det fancy.
Jeg er glad når du er glad.
-Takk. -Takk.
De har Mannerheims bord, der han satt. Kan vi…
-Stambordet hans? -Ja.
For en nydelig restaurant. Se på utsikten.
Her har du marskalken.
Og telefonen.
-Virkelig? -Ja.
Det ringer.
Hei? Mannerheim.
Nei, jeg spiser vorschmack. De kan vente.
Hei, Google, videoring Brad.
-Der er han! -Hallo.
-Se der! -Står til?
Kjekk!
-Ok? -Parykken sitter bra.
Er det bedre? Fint å se deg. Hvor er du?
Helsingfors.
Det er der…
-Det er der vampyrene… -Nei.
Er vampyrene derfra?
Du tenker på Van Helsing i Dracula-filmene.
Helsingfors er i Finland.
Jeg hører det er fantastisk.
Ingen ligner på deg.
Du er den tredje som sier det i dag.
Eller meg, forresten. Det stemmer.
Vi ser ut som vi ikke har lenge igjen.
Jeg møtte en skjønn fyr.
Han tok meg med på sopptur i skogen.
Hør her, Phil.
-Ja? -Det er sånn de tar deg.
De tar deg med på sopptur, før du vet ordet av det…
-Er du med soppen. -Hvordan er maten?
-Hallo. Ser du dette? -Hva har du der?
Jøss! Bakverk?
Ja, nydelige bakverk, verdens beste kanelboller.
-Brad, kom igjen. -Nei, gode?
Alene en grunn til å komme hit.
Du vet når jeg ringer de store, som deg.
-Ja. -Ber jeg om en vits for Max.
-Ok. -Har du en vits Max ville likt?
Jeg elsket Max.
Han var faren jeg ville ha.
Du møtte faren min. Han var litt…
I Max' ære har jeg en vits.
To brannmenn ******* i et røykfylt rom.
Ok? Og…
-Kutt. -Hallo?
Ok.
-Vil du ikke høre slutten? -Har du noe annet?
Ja.
To ****** krangler om *******.
Og, ok…
Dette er over.
Ok.
-HR er på telefonen. -Selvfølgelig.
Ok, her er vitsen min.
Jeg elsker deg.
Denne vitsen er til ære for Max, som jeg elsket, Phils pappa.
Tre jødiske kvinner sitter på en benk i en park,
de snakker om at de har den beste sønnen.
Den første damen sier:
"Sønnen min er best! Jeg får blomster hver sabbat!"
Den andre damen sier: "Vel, jeg må si at sønnen min…
…er best, fordi han ringer meg tre ganger i uka."
Den tredje moren sier:
"Vel, jeg må si at sønnen min er den beste.
Han går i terapi fem dager i uka, og alt han snakker om er meg."
Den er så nær sannheten.
Philly, jeg er glad i deg.
Hvor mye er klokken i…
Klokka er åtte i Helsingfors, i LA er den 22 kvelden før, sant?
-Ja, 22:00. -Ja.
Ja, kona er i senga…
-Jeg vet det. -Don Rickles' spøkelse.
Det er kjedelig.
-Er hun der? -Ja.
-Phil sa hei. -Hei.
Kom bort hit. Kom hit!
Et øyeblikk.
Kom bort hit.
Kom, han har mye penger, Issy. Kom hit.
Se på Phil. Han er grunnen til at du har en ring.
Si hei til Phil.
Se så vakker! Hei, Issy! Hei!
Er hun ikke utr… Det er utrolig, sant?
-La oss spise middag. -Det bryter opp.
-Vet du hva? Hun blir gretten. -Jeg snakker ikke til deg.
Du har det ennå!
-Greit. Shalom! -Glad i deg. Ha det.
-Ha det. -Shalom.
Mine morsomme venner.
Til slutt blir det barbeque i Helsingfors.
B-Smokery-medeier Karri Niinivaara lover noen godbiter.
Hei!
Her er vennene mine, Sara, Kenneth, Sam og Kim.
Jeg hadde det så gøy med disse folkene.
-Drikker du gin? -Ja.
Ikke bare gin, veldig god gin.
-Alt vel? -Ja. Godt å se deg.
-Godt å se deg. -Greit, ro dere ned.
Til nye venner i Finland, til Helsingfors
og mitt fantastiske opphold takket være dere.
Takk.
-Takk for at du kom. -Takk.
Hyggelig å ha deg her.
Hyggelig å være her.
-Her ja. -Sjekk dette.
Sylteagurk.
Nå er det en barbeque. Se på ribben. Se på den bibringen.
Hvis jeg ikke satt i Helsingfors med mine finske venner,
kunne jeg sverget på at jeg var i sørstatene i USA.
Kan vi få øl?
En slurk gin, og han sier: "Kan vi få øl?"
Jeg gjør det finsk.
Bringen er fantastisk. Takk.
Alt sammen.
Jeg liker denne endringen.
Crewet er også fantastisk. Det er god stemning.
-Dette crewet? -Ja! Fantastisk crew!
Se på dette, applaus for crewet. Dette ser man aldri.
Ikke mer gin til Sara.
Og så kom han med pastrami.
Jøss!
Nå snakker vi.
Og jeg liker B-en.
-Den brente B-en. -Ja!
Du så den du liker.
-Ok. -Nå er det alvor.
Det begynner å bli alvor.
-Jeg liker at den er krydret. -Ja.
Sennep og sylteagurk smaker bra.
Vanligvis er det kålsalat i stedet. Og russisk dressing. Jeg elsker det.
Det er det jeg elsker med Finland.
Det er ikke en Reuben i New York. Men det er en annen vri.
Så overraskende.
Det var: "Her er noe fra ditt hjemsted."
Hva kan jeg gi tilbake?
Jeg vet ikke. Jeg har et triks.
Det er tid for dessert.
Dette ble oppfunnet i Brooklyn for hundre år siden av.
Av tyske jødiske innvandrere, det kalles eggekrem.
Mens du rører…
Jeg liker lyden.
…hell sprudlevann i.
Ser dere?
-Jøss. -Det skummer.
-Gjør det. -Herregud, se.
Fortsett å røre og helle.
Bra triks, sant?
Deres beste finske skål.
Ok.
Kippis.
Jøss.
-Superlett. -Lavkalori milkshake.
-Nettopp! -Godt, sant?
Jeg er glad jeg kan gi dere en smak av mitt hjem.
Takk for at du delte det. Setter pris på det.
Jeg hadde lest at finnene er de lykkeligste på jorden,
men viser det ikke.
De ler ikke så lett, det kan være krevende å nå frem til dem.
Dette var pølsevev,
alle jeg traff i denne skjønne byen har vært så imøtekommende og så snille.
Det er kanskje omtanken de har
for verden omkring dem som gjør dem lykkelige.
Neste gang du kommer har vi et produkt som heter Kims eggekrem.
-Jeg sa det! -Jeg saksøker deg!
Det kan hende!
Hei, Google, oversett dette til finsk.
"Tusen takk, Finland,
for at du var så varm og gjestfri.
Jeg nøt hvert sekund, og jeg er glad i deg.
Takk."
-Hei, skål! -Skål.
Noen må være så snill
Noen
Noen må være så snill
Noen
Noen må være så snill
Noen
Noen må være så snill
Noen
Noen må være så snill
Noen
Noen må være så snill
Kan noen
Gi mat til Phil?
Noen må være så snill
Noen må mate Phil
Noen må gi ham mat
Tekst: Anya Bratberg