EN DOKUMENTÄRSERIE FRÅN NETFLIX
Hallå där.
Jag kan se på din mössa att du tar fisk på största allvar.
Den här är bäst i Finland har jag hört.
-Traditionell finsk fisk kallas muikku. -Muikku?
Ja. Det ser gott ut, men smakar ännu bättre.
Muikku borde vara Finlands nationalfisk.
-Tack. -Tack.
Jag förklarar härmed muikku som Finlands nationalfisk!
Exakt.
Smaka på det här.
Gör det. Det är fantastiskt.
Du fick inget. Ta den. In med den.
Matty och Todd, var är ni?
Det är som att mata sälar i djurparken.
En lycklig, hungrig man
Reser över både hav och land
Han lär sig allt han kan
Om pasta, fläsk, kyckling och lamm
Han kör till dig
Han flyger till dig
Han sjunger för dig
Och han dansar för dig
Han skrattar med dig
Och han gråter för dig
Och han ber bara om en enda sak
Kan någon mata, kan någon mata
Kan någon
Kan någon mata Phil
Kan någon mata honom nu?
Det är inte många länder som kan skryta med jordens renaste vatten, luft och skog.
Men det kan det här stället.
Jag är i Finland. Och det är ljuvligt.
Vet du att jultomten har officiell adress här?
Det här är huvudstaden Helsingfors. Den är helt enkelt bedårande.
Finland ligger mellan Sverige och Ryssland.
Båda länderna ockuperade Finland under många år,
så finländarna har lite av Sverige och lite av Ryssland i sin identitet.
Men år 2021 när vi är här, finns det en distinkt finsk identitet.
Den formas av folket som sägs vara världens lyckligaste,
även om de inte alltid visar det.
Och den formas av deras mat.
Bästa sättet att lära känna en stad är väl att smaka klassikerna på marknaden?
HELSINGFORS BIENNAL
Det här är Markus Hurskainen.
Han tar mig till Gamla Saluhallen som öppnades för allmänheten 1889.
Det här är perfekt.
Det här är faktiskt Helsingfors äldsta saluhall.
Det var hit alla exotiska varor kom.
Det är en del av Finlands historia.
Markus äger kaféet Story som ligger i mitten av Gamla Saluhallen.
Det fina med att känna kaféägaren, är att man kan ta koppen med sig.
-Hej. Jag heter Laura. -Trevligt att träffas. Vilken fin butik.
-Oj! Tack. -Ja.
-Det är toppen. -Se så lycklig du är.
Jag vet!
Visst älskar man damen i ostdisken?
Men jag visste inte vad jag skulle känna när hon bad mig att doppa osten i kaffet.
Kaffe med ost?
-Ja. Exakt. Du doppar den bara. -Det har jag aldrig gjort.
Det blir nog inte sista gången.
Den är rik på protein och har låg fett- och salthalt, så vi äter det varje dag.
Vem kom på det?
Jag vet inte. Tomten kanske?
Ja, kanske.
Okej, då så. Det är lite…
-Hugg in. -Det är konstigt, men…
Ja.
Gillar du det?
-Ja. Jag provar igen. -Okej.
-Det är väl därför man reser? -Exakt.
Ost i kaffet.
Näst på tur är en grillad ost,
men den kommer att spöa skiten ur er grillade ost.
Jag lovar.
-Hon är brutal för att vara ostmänniska. -Ja.
Jag är stolt över min ost.
Vår grillade ost hemma åkte just på spö.
Sa ju det.
-Du delar ut mycket stryk idag. -Jag vet.
Det är min dag.
Rökt lax.
Det är helt underbart.
Det är min första dag i Finland och jag hittade Zabar's.
Hur länge har du hållit på?
Tjugoett år.
-Inte längre? -Nej.
-Den ser härlig ut. -Tack.
-Skål. -Skål. Låt det smaka.
Jag tar 340 gram i tunna skivor.
Du gillar charkuterier, va?
-Ja. -Såklart. Du är på rätt ställe.
Här har vi charkuterier! Jag ser kött jag inte känner igen.
Det här är kallrökt ren.
Jag är lite nervös. Det är min första ren.
Din första ren?
Wow. Ordentligt rökt, men…
Utan fett.
Som en italiensk bresaola eller något.
-Ja. -Den är fantastisk.
Så här långt är jag renentusiast.
Jag provar saker jag aldrig ätit förr. Torkad ren. Renmousse?
-Inte ren och älg? Renmousse? -Kallrökt renmousse.
-Sen har vi en salami kvar. -Gärna.
Det här är björn.
Torkad björn?
Var är jag?
Ytterligare en premiär.
Ja.
Jag är inte ens rädd längre.
-Allt det andra har varit så gott. -Ja.
-Björn. -Rätt lätt.
Jag känner ingen skuld när jag äter björn. Han hade ätit mig.
Ja.
I Amerika säger vi "sauna". I Finland säger de "sauna".
Det är en stor del av livet här uppe. Det finns en i nästan varje hem.
Men när man vill ge sig ut för att bada bastu och äta,
då går man till ett ställe som heter Löyly.
-Vem är det här? Är det din hund? -Ja. Det är Taiga.
Taiga! Hej.
Det här är ägaren Jasper Pääkkönen.
Utöver sitt entreprenörskap, är han även Finlands mest kända skådis.
Han har jobbat mycket med Spike Lee.
Hemma i Helsingfors ger han folket vad de vill ha.
Jag har sett videos från det här stället på YouTube.
Folk badar bastu och sen går de ut och hoppar i vattnet.
-Ja. -Visst? Jag gör inte det.
Jag provade det…
Jag hoppade i vattnet vid den irländska kusten…
Det var så kallt. Jag antar att det är kallare här?
Ja, det är kallare. Men du är i Finland nu.
Inget riktigt Finlandsbesök om du inte bastar och badar i Östersjön.
-Vi klipper bort det. -Ja.
-Ja. Han har helt rätt. -Vi klipper bort det.
Jag vill inte göra tittarna besvikna.
Snabbt, byt ämne.
Jaspers recept på laxsoppa är nästan lika känd som han själv.
Det är förmodligen den mest traditionella, finska husmanskosten som finns.
Hemligheten med Jaspers laxsoppa är att det inte är lax.
Vi vill göra den så miljövänlig som möjligt,
-så, ingen lax. -Det ser ut som lax.
Ja, men det är regnbågsforell. Det är ett lysande substitut.
Det är fenomenalt. Herregud.
Det här är mat för själen. På finskt vis.
Mina föräldrar berättade att innan jag ens hade fyllt två år,
-åkte vi ut och fiskade i en sjö… -Ja.
…med mask och krok och jag fick några abborrar.
Jag tyckte att det var så kul så när vi kom hem igen
fiskade jag i toalettstolen och diskhon, och…
Vad fick du?
Och…
-…och i pölen i trädgården. -Ja.
De försökte säga att det inte fanns fisk där,
men jag brydde mig inte. Det handlade inte om att fånga fisk.
Det var fiskeupplevelsen som lockade mig.
Det är grejen. Man måste vara ett med naturen.
-Man måste njuta av att vara där ute. -Ja.
-Även om man inte får nåt. -Exakt.
Det låter precis som min karriär…
Vad är så hemskt med fiskodling?
På ytan tror vi ju att det ska vara det hållbara sättet.
-Ja. -Ja?
Odlad lax är en ekologisk katastrof.
Femtio miljoner fullvuxna laxar dör varje år i odlingsprocessen.
-Och ytterligare 80 miljoner unglax. -Varför?
Hundratusentals fiskar simmar runt i en liten behållare.
Det är grogrund för olika sjukdomar.
Allt händer under ytan, så ingen ser det.
-Bokstavligen. -Ja, exakt.
Jag visste inte det.
Det finns hållbara sätt att odla fisk.
Jag säger inte att all odling är hemsk.
-Ja. -Men atlantlaxodlingarna är en katastrof.
Jag visste inte att Jasper var en sån glädjedödare.
Jösses! Titta här.
Renfilé.
Jag åt torkad ren igår på marknaden.
Det var fantastiskt.
Jag har läst att det ska vara väldigt hälsosamt.
Bättre än nötkött, eller hur?
Ja. Jag äter inte nötkött.
-Aldrig? -Nej.
Jag äter inte kyckling, fläsk eller nöt, men jag älskar ren.
Det är en riktigt bra stek.
Det är jättegott. Det är väldigt mört.
Wow. Underbart.
Växer barnen här upp med samma legend om jultomten som hos oss?
Du vet vart jag vill komma, eller hur?
Jag har en idé.
Jag bastade inte hos Jasper, men till slut blev jag övertalad.
Det är kallt ute.
-Ja. -Det är varmt här inne.
-Det är varmt. -Det är skönt. Jag gillar värme.
Vill du verkligen se mig utan tröja mer än en gång per avsnitt?
Med mig i ångorna har jag Kenneth Nars.
Han är matskribent och hjärnan bakom appen World of Mouth.
Den rekommenderar var man ska äta runt om i världen.
Helt i min smak.
Vet du vad som hände i bastu-VM för tio år sen?
-Finns det ett VM? -Ja.
-För den som tål varmast? -Ja.
-Vad hände? -I finalen…
-Ja? -…en finne och en ryss gick in.
Ja?
Båda fick bäras ut.
Finnen svimmade, ryssen dog.
Det är sant.
Det var den dummaste sport jag har hört talas om.
-Faktiskt. Ja, jag håller med. -Det ska väl bara vara skönt?
Nu börjar man känna värmen.
Jag känner den redan.
Vänta lite, hörni. Vänta en stund, tack.
Det immar igen nu. Självklart.
Vi är ju i en bastu.
Gudarna förbarmade sig över mig idag.
Vi eldade inte på alltför mycket. Vi hade kameror där inne.
Blir det för varmt i bastun, immar kamerorna igen och man ser inget.
Behöver du hjälp?
Kenneth ville visa mig något som kallas bastukorv.
Jag skämtar inte.
Titta!
-Låt mig presentera korven. -Han presenterar korven: Bastukorven.
Tack gode gud att det inte var något annat.
Vi slår in den så här.
Du lägger den direkt på elden. Jösses.
Jag trodde att den skulle ångas ute i det fria
och ta smak av våra kroppsvätskor.
Jag blev lite illamående. Men det här är trevligt.
Ja.
Medan våra korvar bastar, bjuder Kenneth på snacks.
Herregud. Det här är den finaste festmåltiden jag har sett i en bastu.
-Kan tänka mig det. -Det ser ut som äggsallad.
Ja, det är hardcoreversionen av äggsallad. Det är hackat ägg och smör.
Vilken är bäst?
Föredrar du äggsallad eller äggsmör?
Majonnäs eller smör?
Det här är krämigare och läckrare.
Ja, visst.
Förlåt, majonnäs.
Wow.
Allvarliga grejer.
Den är jättevarm.
Ta en gaffel.
Ja, bra idé.
Tanken på att vara i en varm låda
är inte så lockade för mig, men jag förstod charmen.
Det är mysigt för två här inne.
Men vi är fyra om man räknar killarna med sina gigantiska kameror.
Det var varmt.
Jag börjar känna det. Jag går ut en liten stund bara…
-Jag stannar här. -Bara för att svalka mig lite.
Jag kommer tillbaka. Jag är med dig.
Vi ses strax.
Jag glömde nämna att den här bastun är på en båt.
-Okej. -Det är väldigt kallt ute.
-Hej. -Hej.
-Hur mår du? -Bra, hur mår du?
Det finns en kock här i Finland, Kim Mikkola.
Han jobbade på Noma, världens bästa restaurang.
Vad gör han nu?
Jag sa till alla på Noma att jag skulle öppna ett kycklinghak.
-Jaså? -De trodde att det var ett skämt.
Men när restaurangerna stängde ner förra året tänkte jag: "Varför inte
komma på något att sälja billigt till folk?"
Ja.
-Det har varit svårt ekonomiskt för folk. -Självklart.
Vi designade hela vagnen för att göra en sak: Kycklingburgare.
Jag älskar när någon som har studerat
och kan hantverket, endast fokuserar på det trösterika.
-Ja. Är du redo att smaka? -Ja.
Det är som en blandning mellan Nashville Hot chicken…
-Utmärkt. -…och Korean fried chicken.
Alla ingredienser är från Finland. Vi säljer dem för fem dollar.
Fenomenalt.
Det är nog så billigt det kan bli i Helsingfors.
-Vad är det du lägger på? Vad är det? -Det är hemligt.
-Okej. Det är den hemliga såsen. -Ja.
-Den stygga såsen. Den droppar överallt. -Stygg sås! Oj, brödet är så mjukt.
Herregud.
-Ja, lite som en potatisbulle. -Ja.
Vi ångar istället för att rosta dem.
Vem är exalterad?
Är den god?
Snälla!
Det är bra.
Jag lärde mig den här stansen av en gammal vän i Chicago.
Den här kycklingburgaren är värd tre Michelin-stjärnor.
Och jag är i en skåpbil vid floden!
"Världens bästa billiga kycklingburgare" hade varit mer än nog,
men han gick ett steg längre.
Han har skapat en verksamhet till: Koti.
De levererar utsökt mat direkt hem till folk.
Samma sak här, varje rätt kostar fem dollar.
Gillar Kim en siffra, håller han sig till den.
Vi har olika alternativ. Allt är enkelt.
Det här är en Wallenbergare.
Den är gjord på gädda med ströbröd som man steker.
Alla ska få uppleva utsökt mat.
Är det inte fint hur han tar hand om dem
som kanske inte har råd att äta på Noma
eller andra snofsiga restauranger runt om i världen?
Det är för dem.
Och för mig idag.
Titta, det ryker. Så gott.
Ja, det är mat för själen. Det är finsk mat för själen.
Det här smakar inte som fem dollar. Det här är ovärderligt.
-Ja, men vi säljer det för fem. -Okej. Jag älskar att fynda.
Det är bra.
Den fantastiska maten förtjänar lika fantastisk utsikt.
Jag gillar din stil.
-Vi går ner till kajen så äter jag där. -Ja, absolut.
Titta på den här idylliska miljön.
Visst är det fint? Det bästa med Helsingfors är utsikten.
Får jag bjuda på en potatis för 30 cent?
Nej, tack.
Du måste lägga på dig inför den kaliforniska vintern.
Ja, när det smyger ner mot 15 grader.
Det här är så gott
och jag är glad att vi kan visa alla vad du gör.
Till René Redzepi vill jag bara säga, du ska nog hålla hårdare i din personal.
Han kommer att ringa mig nu.
Åh, nej.
Nära Helsingfors innerstad ligger Sibeliusparken
och dess stora stålskulptur
som är tillägnad Finlands största klassiska kompositör, Jean Sibelius.
Med över 600 rör kan vi alla göra vår egen musik.
Jag tror att jag sitter fast.
Jag ska fiska. Jag ska fiska med en expert.
Det här är Antti Zetterberg.
Han är chefredaktör för ett finskt fiskemagasin.
Han kan sin sak.
Han tar mig med på sin racerbåt och eftersom jag ska vara ute på vattnet
tyckte Richard att jag skulle bära det här.
-Hej. Jag är Phil. -Hej. Kul att träffas.
Redo för mitt uppdrag. Välkommen ombord.
Antti tar mig till en ö
som är en del av Helsingfors allmänna parksystem.
Den heter Ormholm.
Varför den heter Ormholm? Jag vill inte veta.
Hur snabbt går båten?
Häftigt! Jag överlevde!
Ja. Du ska kasta från land.
-Trevligt. Det är vackert här. -Ja.
-För jag tillbaka det så här? -Ja, med båda händerna.
Båda händerna. Okej.
Kolla mig, jag är fiskare!
-Jag ska dit ut. -Ja.
Ja, den är…
Och släpp…
-Vart tog den vägen? -Vart tog den vägen?
Jag har något!
Ja.
-Det är en sten! -Det är botten.
Hur många fiskar fångade jag? Inga!
Lyckligtvis hade Antti fångat fisk.
Varför? För att han är fiskare.
-Den visar sin fena. Ja. -Den är arg.
-Ja. -Jag förstår.
-Det hade jag också varit… -Ja.
…om jag skulle bli lunch.
Man behöver inte se fiskens död.
Jag tittar inte på det här.
Vill man lyssna, är det är så här det låter.
Min fru gör så mot mig varje kväll innan vi går och lägger oss.
Hon vill inte bli störd.
Förresten, stugan och veden
är gratis för allmänheten och betalas av regeringen.
De betalar för din fritid. Hur grymt är det?
Jag trodde att det skulle bli som i Extrem överlevnad.
"Här är fisken, nu äter vi den som djur." Nej, han är kock.
Han filear och lägger upp den på en cederplanka och lutar upp den.
Förr i tiden fanns det inga…
-Inga grillar. -Nej.
Vi gör det på traditionellt vis. Och han slutar inte där.
Han har också plockat kantareller.
Pappa hade älskat det.
De här underbara pfifferlinge som de heter på tyska.
Det var hans favoriter - pfifferlinge.
Det var det enda han ville ha på sin födelsedag.
De där svamparna.
Hittade du svamparna här i skogen?
På grannön.
Finns det inga giftiga svampar på ön?
Det finns giftsvamp, men kan man sina svampar…
Och det gör du?
Inte jättebra. Jag vet bara…
Man ska alltid vara försiktig med svamp.
Välkomna till det som kan bli min sista måltid.
Ja.
Han hackar upp dem, har i lite grädde och smör och sauterar dem.
Han lägger lite persilja på toppen, och vips är vi på gourmetrestaurang.
Eftersom din pappa älskade svamp ska du få lite mer.
Tack.
Wow, Antti.
Herregud. Det blir inte färskare…
-Nej. -…eller godare än så här.
Svamp och fisk är en väldigt bra kombination.
Väldigt bra.
Ja. Det finns mer salt om du vill…
-Jag måste säga… -Ja?
…att det är perfekt kryddat.
Din svampsås är i världsklass.
Din fisk är i världsklass och du är i världsklass.
Det glädjer mig. Ja.
Jag bor här nu.
-Med Antti. -Ja.
Har du rott någon gång?
-Om jag har rott? -Ja.
Ja. Har du?
Jadå! Ska vi åka ditåt?
Ro vart du vill. Jag är nöjd.
Sara La Fountain är en finsk TV-personlighet och känd kock här.
Vi har bestämt träff på förtjusande Cafe Regatta.
Se hur man tar sig till restaurangen.
Det kan vara halt här. Vi ska inte ramla.
Ja. Ta det försiktigt.
-Tack. -Det var så lite.
-Det var en härlig tur. -Ja! Ska vi dricka kaffe?
Vi ska dricka kaffe och äta bakverk.
De kanske har varm choklad. Nu kör vi.
De har nog inte marshmallows på, men vi får se.
Inte? Då vänder jag upp och ner på stället.
-Det här är så skönt. -Visst är det?
Man känner inte ens av Finland.
Det här är ett smöröga.
Jag älskar dem. Vi kallar dem voisilmäpulla.
-Det är socker och smör. Mitten är godast. -Se hur smöret sipprar ut!
-Jag vet. -Snälla nån.
-Du får ögat. -Nej.
-Du måste ta ögat. Det är själva målet. -Det är därför vi gillar Sara. Här.
-Så här? -Ja.
Herregud, det är så gott.
Jag vill veta allt om dig.
Jag läste att dina föräldrar träffades under OS i Lake Placid 1980.
Stämmer det?
Mamma åkte från Finland för att organisera vinter-OS.
-Ja. -Och pappa hade restaurang.
-Allt matrelaterat kommer från pappa. -Du har ett matprogram!
Ja, jag har gjort matprogram i 15 år.
Finland inspirerar mig tack vare naturen.
-Vi lever nära den. -Den är integrerad i stan.
-Ja. -Det här är i stan.
-Vi är i stan.
Och på tio minuter är man ute i vildmarken,
-där man kan samla föda. -Ja.
Ja. På sommaren älskar jag att åka vattenskoter.
-Ja. -Jag hade hämtat dig på skotern.
Vi hade åkt runt hela stan och druckit drinkar efteråt.
Du misstar mig för en mycket yngre man.
-Har du bott här hela livet? -Nej.
Jag har bott i New York och i Finland.
Jag älskar Finland. Det ligger mig varmt om hjärtat.
-Var tillbringar du mest tid? -Jag älskar New York.
-Central Park… -Min favorit.
Min också.
-Ja. -Du gör mig tårögd.
-Samla inte föda där. -Nej.
-Man hittar inget. -Det är ingen bra idé.
På tal om att samla föda…
Man tror att man ska behöva åka långt utanför stan för att hitta skog, men icke.
Vi behöver bara stanna.
-Du måste vara Sami. -Ja.
Sami Tallberg är en lysande kock, och känd för att samla mat i naturen.
Vi träffas i skogen idag.
Kamouflage. Jagar du också?
Jag jagar faktiskt inte. Nej, jag är samlare och kock.
Men du vill inte att svampen ska se att du är på väg?
-Jag skämtar. -Jag har aldrig tänkt på det.
-Brukar du samla föda? -I mataffären.
-Ja. -Jag letar efter fynd.
Jag är en fyndjägare.
Vill man fördjupa sig i att samla föda, gäller det att smaka.
Allt det här är utsökt.
-Har du hittat allt här i området? -Exakt.
-Gillar du vitlök? -Ja!
-Gillar du senap? -Ja.
Vi båda älskar vitlök och senap. Det här smakar precis så.
-Jag hugger in. -Ja.
Vad har ni för senap här i Finland?
Det skulle kunna smaka bättre.
-Gillar du svamp? -Jag älskar svamp.
-Då letar vi svamp. -Jaså?
Här har vi kremla.
-Alla är ätbara. -Allvarligt?
-Ja. -Vacker röd färg.
Ja, vacker röd färg. Nästan vinröd.
-Ja. -Ja.
Här har vi pied-de-mouton.
Få se om det är någon mask.
-Dela den på mitten. -Ja.
Det är så man avgör om man är ensam om att äta den.
Jag skulle vilja ha en blinkade disclaimer på skärmen nu.
Prova inte det här utan Sami Tallberg
eller någon annan samlarexpert, för plockar du fel svamp är du död.
Vi öppnar en ny restaurang nästa vecka.
Jag provlagar recepten.
Vill du smaka på svampsoppan?
-Jag är din försökskanin. Gärna. -Bra.
Jag litar på dig. Jag vill prova allt du har.
-En liten soppa, lite garnering. -Lätt som en plätt.
Han plockar svamparna. De är vackra. Han rensar dem med sin lilla grej.
Han delar dem för att se att allt är bra. Sen hackar han upp dem i en skål.
En annan sak han gör eftersom han är en lysande kock,
är att tillsätta kakaobönor. Det hade jag aldrig tänkt på.
Det ser ut som smuts, men…
Sen tar han sin svampsoppa och häller den över den färska svampen.
Jag har även i lite medicinalsvamp.
-Medicinalsvamp? -Ja.
Chaga och lackticka.
Hur kommer de att påverka mig?
Det märker du om 45 minuter.
Vi ska också avsluta…
-Ja? -…med lite ängsyra.
Va? Fanns det bara där?
Fanns det bara där som av en slump?
Ju mer tid man är i naturen, desto mer ätbart ser man.
Det som såg ut som något som växte på marken,
plockade han upp och strösslade ner i min soppa.
Varsågod.
Soppa, sju svampar och vilda örter med kakaobönor.
Spektakulär. Jag vill ha den där soppan. Kan vi få soppan på burk?
Kan jag få med mig den hem?
Sami, kan du skicka några burkar till mig?
Jag kommer tillbaka och äter på din restaurang.
Du kan bara sätta ut stolar här.
Finland nås av stora nyheter när vi är här.
För bara några dagar sen delades Michelin-stjärnorna ut.
Den enda nya restaurangen som fick en Michelin-stjärna
i hela Finland, var Finnjävel.
Tommi Tuominen är kock här.
Han har tagit skolmatsbespisningens mat,
som alla hatar, och gjort underverk med den.
Det jag älskar… Vår fixare, Satu, och jag pratade om det, och när vi gick in sa hon:
"Många finländare funderar inte ens på det inhemska köket
när de går ut och äter".
Exakt så är det. Det är därför vi startade restaurangen.
En rätt som jag ska servera er nu,
är en av de mest avskydda rätterna i skolan.
Toppen. Jag älskar saker som folk hatar.
Satu blev så glad över nyheterna om stället.
Hon sa: "Jag måste gå dit snart." Så Satu…
Jag bjuder in vår fixare Satu som sällskap.
Jag behöver någon som har upplevt finska skolluncher
för att avgöra skillnaden.
Jag vill att ni börjar med en väldigt annorlunda version
av en väldigt traditionell finsk rätt - ärtsoppa.
Ja!
Som Satu säkert vet, är ärtsoppa något av det vanligaste man kan äta.
-Väldigt vanligt. -Ja. Som i USA.
-Eller hur? På alla diners. -Så…
Wow. Är det inte vackert?
Du får smaka först.
-Säg om den är god. -Ja, varsågod.
Är den lite godare?
Det är som från en annan värld.
-Från en annan värld. -Dra skeden hela vägen genom mitten.
Ingredienserna är i princip de samma.
Den innehåller rökt fläsk, senapskräm, lite bechamel- och skinksås.
Oj!
Nästa rätt… Nu ska vi gå ännu längre tillbaka.
Det här är rotselleri. Skulle du beställa det?
Den har ju ingen sex appeal.
Det ser bara ut som en stenbumling på tallriken.
Sen skär man upp den och där döljer sig en mör, nötaktig, läcker, saftig sak.
Vi serverar den med picklade lingon och smör.
Det är en av de godaste grönsakerna.
-Så mycket smak. -Och så enkelt. Inga konstigheter.
Det ser ut som potatis, eller att det ska smaka blomkål, men icke.
-Det är så mycket godare. -Mer intensivt.
-Mycket mer. Jag älskar det. Det var gott. -Ja. Briljant.
Berätta om namnet. Jag vill säga det rätt.
-"Finn-ja-vel"? -Finnjävel.
"Fin-yay-vel"?
Det betyder "finsk djävul."
Det var ett nedsättande ord.
Det var länge ett riktigt fult ord.
Vi ville ta det från svenskarna
och förvandla det till något bra, göra det till vår styrka.
-Där fick ni, svenskar. -Ja.
Nu tar vi nästa.
-Det var gott. -Ja.
Det är vår version av den där skolmaten jag nämnde.
-Tilliliha. -Den känner du till.
-Ja. Det finns ingen värre mat. -Dillkött.
Det var faktiskt så illa att rätten röstades ur skolorna.
Den traditionella versionen var sås, kött, förhoppningsvis kalv,
men egentligen vad än man fick tag på. Det kunde vara…
-Segt. -…senigt och dåligt, och du vet…
-Låter som min barndom. -Och sen…
Får du mardrömmar?
Okej.
Varsågod, låt det smaka.
-Åk tillbaka till… -Är jag försökskanin?
Ja, åk tillbaka till barndomen du aldrig hade.
Ja.
Barndomstraumat kommer tillbaka.
Jag har inget barndomstrauma så jag lassar på.
Titta där. Man vet att det kommer att vara utsökt.
Satu!
-Kom igen. Tuffa till dig. -Vi får slåss om det.
Ja, bråka lite med mig.
Finnjävel.
Om det här var min skollunch,
hade jag varit en lysande elev jämfört med den jag var.
Satu, det var utsökt. Vad tyckte du om rätten?
Den var toppen.
-Ja! -Ja.
Den omjusterade din barndom.
Ja. Den botade mig. Den botade mina trauman.
Väldigt bra. Matens magi, gott folk.
-Richard. -Ja?
Inget för dig.
Jag tycker synd om dig, Richard.
Tack.
Ni kan säga det vi säger hela tiden i programmet.
-Vill ni säga det? -Ja.
-Stackars Richard. -Stackars Richard.
Det gör mig glad.
Nu ska vi göra något vi aldrig gjort tidigare i programmet.
Vi ska träffa en världsledare.
Finlands statsminister har tackat ja till att träffas på kaffe
på en av de hundratals öarna runt omkring Helsingfors.
Det här är ön Lonna.
Det finns ett kafé på Lonna och det är där vi träffas.
-Statsministern! -Hej!
-Trevligt att träffas. -Trevligt att träffas.
-Hur mår ni? -Bra. Tackar som frågar.
Det är en ära för mig att vara här med er idag.
Det här är Sanna Marin.
Hon var transportminister förut.
Och vid 35, är hon en av de yngsta ledarna i världen.
-Det är fint att ha dig här. -Jag älskar det.
Det är en härlig ö, en vacker stad och ett vackert land.
-Ja. -Känner ni till alla öar?
Nej, inte allihop. Men jag har varit här förut. De har en bra bastu här.
-Jaså? -Ja, offentlig bastu på kvällen.
-Det finns bastur överallt. -Ja.
Jag bastade på en båt.
-Simmade du? -Nej, jag är inte galen.
Det är inte så kallt än.
Skulle ni hoppa i vattnet nu?
Inte just nu, eftersom vi spelar in, men…
Vi ska ändra programmet nu.
Vi ska få se Finlands statsminister hoppa i vattnet.
Jag är här som turist och jag älskar det jag ser.
Jag ser vacker, ren luft och klart vatten.
Alla är lyckliga i Finland.
Det har jag läst. Ni är lyckligast på jorden.
Stämmer det?
Ja, vi är ju inte alltid gladlynta.
Det handlar mer om att vi har ett samhälle som är tryggt och säkert…
-Ja. -…och att alla har möjligheter
och att vi har ett bra social- och hälsovårdssystem.
Det är därför vi är världens lyckligaste nation.
-Det är djupare lycka, inte bara på ytan. -Exakt.
Jag vet att miljön är viktig för er.
Ja. Mänsklighetens största utmaningar
är klimatförändringarna och förlusten av biologisk mångfald.
Vi vill vara världens första klimatneutrala välfärdssamhälle
och vi strävar efter att vara klimatneutrala 2035.
-Otroligt. -Det är snabbt.
Och det viktigaste är faktiskt att det inte är ett regeringsprojekt.
-Okej. -Det är inte ett politiskt projekt.
Det är ett projekt för hela samhället.
Gör vi inte den här förändringen, spelar inget annat roll.
Fick jag bestämma,
skulle fler unga människor ha maktpositioner i världen.
Ursäkta. Jag har pratat mycket.
-Nej då, vi gillar det. -Okej, bra.
Det är bättre än att jag talar mycket.
Är man med statsministrar, låter man dem prata mer än en själv.
Har ni familj?
Jag har en man och ett litet barn.
-Hur gammalt är barnet? -Min dotter är tre och ett halvt.
-Vad härligt. -Ja.
Jag läste att ni var bagare.
-Va? -På högstadiet. Är det sant?
-Jag jobbade… -I ett bageri?
…en sommar i ett bageri. Ja.
När jag var 15. Jag är ingen bagare.
Var det därför du ville träffas?
-För att baka något. -Så var det!
Jag hörde att hon bakade kakor. Jag blev vilseledd.
Det är dags att slå på stort.
Vi ska gå till Finlands nationalrestaurang som ligger här i Helsingfors.
Den heter Savoy och har varit öppen sedan 1937.
Kenneth tar med mig dit för att träffa kocken Helena Puolakka.
Hon har några specialare till oss.
Vi ska faktiskt äta vorschmack.
Vorschmack är vår mest traditionella rätt på Savoy.
Det är en rätt med hackad sill och en stor del kött.
Den serveras varm.
Jag har aldrig ätit det. Det låter som jiddisch.
-Det är jiddisch. -Jaså?
Ja. Det betyder "aptitretare".
Ja. När jag började här sa alla våra stamkunder:
"Rör inte vorschmack." "Ta inte bort den från menyn."
"Den ska vara som den alltid har varit. Det är Savoys historia."
Savoys ursprungliga vorschmack-recept kom från fältmarskalk Mannerheim,
som var en eminent figur i finsk historia.
Han var militärledare och blev senare Finlands president.
När en sådan kille säger att man ska laga hans favoritrecept vorschmack,
då gör man det.
Jag kom på idén att göra vorschmack i form av pelmeni.
Det är ett mer elegant sätt att servera vorschmack.
Är den traditionella rätten inuti…
Vorschmack. Ja.
-Det är bara din presentation. -Ja.
Det är så tjusigt nu.
-Bon appétit. -Titta så vackert.
-Vad tycker du? -Okej, det är fantastiskt.
Det första jag kände var sillen.
En slags vinägeraktig, picklad smak blandat med det bräserade köttet.
Det är så läckert, det vattnar sig i munnen på mig nu.
Det är som en specialeffekt.
Ja, det är intressant hur sillen framträder på en gång.
Men ihop med tryggheten från köttet.
Det är som att äta flera rätter i en och samma tugga.
Kenneth, se på oss.
Hackad sill.
Otroligt, va? Enkelt.
Men du gjorde det väldigt tjusigt.
Du ser så glad ut. Jag blir glad när du är glad.
-Tack, chef. -Tack.
De har kvar Mannerheims bord, där han satt.
-Jaså, hans stambord? -Visst.
Vilken vacker restaurang. Titta på utsikten.
Här har du marskalken.
Och hans telefon.
-Allvarligt? -Japp.
Det ringer.
Hallå? Mannerheim.
Nej, jag äter vorschmack.
De kan vänta.
Hej, Google. Videosamtal till Brad.
-Där är han! -Hej.
-Titta där! -Hur mår du?
Snygging!
-Är det okej? -Snygg peruk.
Är det bättre? Kul att se dig. Var är du?
Helsingfors.
Det är därifrån…
-Det är därifrån vampyrerna… -Nej.
-Är vampyrerna från Helsingfors? -Du tänker på Van Helsing
i Draculafilmerna. Nej. Helsingfors ligger i Finland, min vän.
Det är nog… Det sägs att det är otroligt.
Ingen ser ut som du.
Du är den tredje som säger det idag.
-Inte jag heller för den delen. -Vi ser ut att sjunga på sista refrängen.
Vissa människor… Jag har träffat den gulligaste, mest älskvärda killen.
Han tog mig med för att leta svamp i skogen.
Låt mig säga, Phil…
-Ja? -Det är så de kommer åt en.
De tar en med ut i skogen och innan man vet ordet av är man…
Är man med svampen.
Hur är maten?
-Hallå. Ser du det här? -Vad är det? Blintz?
Wow. Bakverk?
Ja, vackra bakverk. Som världens bästa kanelbullar.
Brad…
-Nej, goda? -Snälla.
Ja, skäl nog att komma hit.
Brad, du vet när jag ringer de bästa, som du…
-Ja. -…ber jag om ett skämt till Max.
Okej.
Har du ett skämt som Max hade gillat?
Okej, du vet att jag älskade Max. Han var pappan jag alltid ville ha.
Du träffade ju min pappa. Han var lite…
Så… För att hedra Max, har jag ett skämt.
Det var två brandmän som **** i ett rökfyllt rum.
Okej? Och…
-Vi bryter där. -Hallå?
Okej.
-Vill du inte höra slutet? -Har du något annat?
Jadå.
De två **** bråkar om ****.
Och… Okej…
Det är nog slut nu.
Okej.
Jag har HR på telefon.
Klart du har.
Okej, här är mitt skämt.
Jag älskar dig.
Det här skämtet är för att hedra Max, Phils pappa, som jag älskade.
Tre judiska kvinnor sitter på en bänk i en park
och pratar om vem som har den bästa sonen.
Den första judiska damen säger:
"Min son är bäst! Han ger mig blommor varje sabbat."
Den andra damen säger:
"Jag måste säga att min son…
…är bäst för han ringer mig tre gånger i veckan."
Den tredje judiska mamman säger: "Jag måste säga att min son är bäst.
Han går i terapi fem gånger i veckan
och det enda han pratar om är mig."
Så nära min egen verklighet.
Philly, jag älskar dig.
Vad är klockan där i…?
Den är 08.00 i Helsingfors. I L.A. är den 22.00 kvällen innan.
-Ja, 22.00. -Ja.
Ja, frun ligger i sängen och…
-Jag vet. -Don Rickles vålnad.
Så alldagligt.
-Står hon där? -Ja.
-Phil hälsar, raring. -Hej.
Kom hit!
En sekund bara.
Kom hit.
Kom hit. Han är rik, Issy. Kom hit.
Se på Phil. Han är skälet till att du har en ring.
Hälsa på Phil.
Så vacker! Hej, Issy! Hej!
Är hon inte otro… Otroligt, eller hur?
Låt oss äta middag.
-Hon vill inte… Hon blir sur. -Jag pratar inte med dig, Brad.
Du kan fortfarande!
-Okej, shalom! -Älskar dig. Sköt om dig.
-Hejdå. -Shalom.
Mina roliga vänner.
På mitt sista stopp blir det barbecue…
…i Helsingfors.
B-Smokerys delägare Karri Niinivaara utlovar läckerheter.
Hej!
Här är mina nya vänner Sara, Kenneth, Sam och Kim.
Vad trevligt jag hade med dem.
-Ska ni dricka gin? -Ja.
Inte bara gin, utan väldigt fin gin.
-Är det bra? -Ja. Fint att se dig.
-Fint att se dig. -Okej. Lugn, där borta.
För mina nya vänner i Finland. För Helsingfors.
Och allt trevligt jag har upplevt tack vare er.
Tack.
-Tack för att du kom. -Tack.
Så kul att ha dig här.
Kul att vara här.
-Nu börjas det. -Kolla här.
Pickles.
Nu snackar vi barbecue. Kolla in revbenen. Kolla in bringan.
Om jag inte satt här i Helsingfors med mina finska vänner,
hade jag kunnat svära på att jag var i den amerikanska södern.
Har vi någon öl?
Vilken vilde. Han tar en klunk gin och ber om öl.
Jag försöker hålla det finskt.
Bringan är fantastisk. Tack.
Alltihop.
Jag gillar förändringen du för med dig.
Teamet är också toppen. Det är så skön stämning.
-Det här teamet? -Ja! Härligt team!
Ser man på, applåder till teamet. Det ser man aldrig.
-Ni vet… -Ingen mer gin till Sara.
Och sen gjorde han pastrami, bara för mig.
Wow!
Nu snackar vi.
Jag gillar bokstaven "B".
-Ett inbränt "B". -Ja!
Du såg den du vill ha.
-Okej. -Det börjar bli allvarligt.
Det börjar bli allvarligt.
Jag gillar att den har lite hetta…
Ja.
Senapen och picklesen är toppen.
Vanligtvis har man coleslaw istället för pickles. Och rysk sås. Underbart.
Det är det jag älskar med Finland.
-Den är inte som Reuben i New York… -Det är okej.
-Den behöver inte vara det. -…med den har en tvist.
Jag väntade mig inte det här.
Det var precis som om de gav mig en liten bit från mitt hem.
Vad kan jag ge tillbaka?
Jag vet inte. Jag har ett trick i rockärmen.
Det är dags för dessert.
Det här uppfanns i Brooklyn, New York
-för kanske 100 år sen av… -Allvarligt?
…tyskjudiska immigranter. Det kallas "äggrädde".
Medan man rör…
Jag gillar ljudet.
…tillsätter man kolsyrat vatten.
Ser ni?
-Wow. -Det skummar.
-Gör det… -Herregud, se där.
Fortsätt rör och häll.
Bra trick, va?
Jag vill ha en ordentlig finsk skål.
Okej.
Kippis.
Oj.
-Väldigt lätt. -Lågkalori-milkshake.
-Precis! -Det är gott, eller hur?
Det är kul att ni får prova mina smaker här hos er.
Tack för att du delar med dig.
Jag hade läst att finländarna är de lyckligaste människorna på jorden,
men att de inte visar det.
De har inte lätt till skratt.
Och det kan krävas en del för att komma dem in på livet.
Allt det där var nonsens,
för människorna jag mötte i den här bedårade staden,
var så välkomnande och trevliga.
Kärleken och omsorgen de har
för världen runt omkring dem, kan vara hemligheten till lycka.
När du kommer hit nästa gång
kommer det att finnas en produkt som heter Kims äggrädde.
-Jag säger att jag frågade. -Jag stämmer dig!
Det kan hända!
Hej, Google. Översätt det här till finska.
"Tack, Finland,
för att du har varit så varm och gästvänlig mot mig.
Jag älskade att vara här och jag älskar dig.
Tack."
-Skål, hörni. -Skål.
Kan någon mata, kan någon mata
Kan någon
Kan någon mata, kan någon mata
Kan någon
Kan någon mata, kan någon mata
Kan någon
Kan någon mata, kan någon mata
Kan någon
Kan någon mata, kan någon mata
Kan någon
Kan någon mata, kan någon mata
Kan någon
Kan någon mata Phil
Snälla, kan någon
Kan någon mata Phil
Kan någon mata honom nu
Undertexter: Jenny Johansson