‫- סדרה תיעודית של NETFLIX -‬
‫אז אלה באו מכאן?‬
‫כן, אלה באו מכאן. אתה יודע לפתוח צדפות?‬
‫ברגע שתכניס את זה לכאן, תוכל להרגיש‬
‫איך הקצה נכנס פנימה.‬
‫כן.‬ ‫-לאורך החלק העליון…‬
‫בבקשה.‬
‫אני?‬ ‫-אתה רשאי ליהנות, כן.‬
‫תודה. בסדר, אנשים.‬
‫מה דעתכם על הפנטזיה הבאה:‬
‫שף מוכשר פותח צדפות עבורך‬ ‫בזמן שאתה שותה שנין בלאן על המפרץ.‬
‫אל תאכיל רק אותי,‬ ‫אני רוצה שתאכל גם. הן ממש טובות.‬
‫בסדר. לחיים.‬ ‫-לחיים.‬
‫רוצה לנסות?‬
‫אני מניח.‬
‫אז אתה צריך…‬
‫כאן?‬ ‫-כן.‬
‫אני לוחץ הכי חזק שאפשר.‬ ‫-אני חושב שאתה עמוק מספיק.‬
‫מה דעתך על פורטלנד עד כה?‬ ‫-אהבתי אותה עד הרגע הזה.‬
‫"איש רעב ומאושר‬
‫נוסע לו בים וביבשה‬
‫מנסה הוא להבין‬
‫את אמנות הפסטה, החזיר, העוף והטלה‬
‫הוא ייסע אליכם‬
‫הוא יטוס אליכם‬
‫הוא ישיר בשבילכם‬
‫הוא ירקוד בשבילכם‬
‫הוא יצחק איתכם‬
‫והוא יבכה בשבילכם‬
‫והוא מבקש רק דבר אחד בתמורה‬
‫שמישהו יאכיל‬
‫שמישהו, שמישהו יאכיל את פיל‬
‫שמישהו יאכיל אותו עכשיו"‬
‫- פורטלנד -‬
‫אתם יודעים מה הן‬ ‫הערים הטובות בעולם לאוכל רחוב?‬
‫מרקש, ריו, בנגקוק,‬
‫ופורטלנד, אורגון. כן.‬
‫הייתי בהלם כשקראתי את זה.‬
‫אני חושב שכל מי שאוהב אוכל רחוב, כמוני,‬
‫אוהב אותו כי הוא מזדמן, הוא קל‬ ‫והוא נהדר כשמכינים אותו כהלכה.‬
‫צריך להודות לעירייה על כל השפע הזה.‬
‫האכילה בחוץ תפסה כאן תאוצה‬ ‫במהלך המיתון האחרון,‬
‫והתקנות התייעלו כדי להקל על הקמת בתי עסק.‬
‫זאת עירייה חכמה.‬
‫איך מעולם לא הייתי כאן?‬ ‫זה במרחק שעתיים מהבית שלי.‬
‫אף פעם. מעולם לא הייתי.‬
‫אני קצת טיפש.‬
‫אבל מספרים לי שאוכל להיות חכם במהרה‬ ‫במשהו שנקרא "תא אוכל".‬
‫מה זה תא אוכל?‬
‫זה כמו מתחם אוכל.‬
‫סיפרו לי שהטוב מכולם הוא "פרוסט!"‬
‫זה המקום ללכת אליו.‬
‫זה אוסף יפהפה של משאיות אוכל יעילות מאוד,‬
‫שלא היית מצפה לקבל מהן אוכל‬ ‫ברמה של שלושה וארבעה כוכבים.‬
‫אבל זה בהחלט המקרה.‬
‫- מיסיסיפי העתיקה -‬
‫מייקל ראסל כותב‬ ‫על תאי האוכל האלה כבר עשר שנים,‬
‫ויש כאן תרבות מכובדת.‬
‫לכל שכונה מגניבה יש תא אוכל משלה.‬
‫- בקר ובנייה -‬
‫מי הבחור הצעיר הזה?‬ ‫-היי. שמי דיפאק.‬
‫היי, דיפאק, אני פיל. זאת "דסי" המפורסמת.‬
‫נכון מאוד.‬ ‫-אני מת על אוכל הודי.‬
‫- אוכל בסגנון הודי -‬
‫חשבתי להזמין את העוף,‬
‫אבל בחורה צעירה בחוץ‬ ‫אמרה שכדאי להזמין את הטלה.‬
‫ניקח אחד מכל אחד.‬
‫עוף וטלה? זה ייקח כמה דקות.‬
‫בסדר. נהדר.‬
‫אולי נזמין עוד משהו תוך כדי שזה מתרחש.‬
‫- ביצה מטוגנת -‬
‫מה כדאי לי לנסות?‬ ‫-את היולקו אונו.‬
‫יולקו אונו, ואז…‬
‫סרירצ'ה מיקס־א־לוט.‬
‫כן, בוא נזמין גם את זה.‬
‫אני אכין לכם.‬ ‫-תודה.‬
‫טוב, אז יש שניים.‬ ‫-סיבוב שלישי.‬
‫הזמנו את שני אלה.‬ ‫אנחנו אמורים להזמין עוד משהו?‬
‫דסי, ביצים מטוגנות.‬ ‫-מה עם "הברביקיו של מאט"? בוא נלך.‬
‫"הברביקיו של מאט".‬ ‫קדימה. הברביקיו הכי טוב בעיר.‬
‫כאן?‬
‫מה נשמע? אתה מאט?‬ ‫-מה שלומך? נכון.‬
‫מייק סיפר עליך דברים טובים מאוד.‬
‫כן, אדיר.‬ ‫-יש לך מנה של דוגמיות?‬
‫כן, ניתן לך קצת מכל דבר. המון אוכל.‬
‫זה הדבר שאני הכי אוהב. קצת מכל דבר.‬
‫תחזיק את זה כמו תינוק.‬ ‫-ואו!‬
‫אימא'לה.‬ ‫-מה מייק יאכל?‬
‫תראו, אנשים!‬
‫זאת התגובה הרצויה.‬
‫אנחנו נהיה כאן.‬
‫אם יהיה לכם מזל, תקבלו שאריות.‬
‫טוב, אז חזה בקר, צלעות, כמובן…‬
‫כן. הודו, הכי אהוב עליי.‬ ‫-ההודו טעים.‬
‫זאת נקניקיית החלפיניו־צ'דר שלו.‬ ‫-מת על זה.‬
‫כל ביס ממה שיש על המגש הזה…‬
‫כן.‬ ‫-הוא די מדהים.‬
‫כן.‬
‫ביצה מטוגנת "אני מאוהב".‬
‫זה טעים.‬
‫זה דבר נפלא.‬
‫אתה אוהב את המוזיקה של יוקו אונו?‬ ‫על שמה נקרא הדוכן.‬
‫הקדימה את זמנה בהרבה, ואדם מקסים.‬
‫ויצא לה שם רע, הביטלס לא התפרקו בגללה.‬
‫למה בעצם הביטלס התפרקו?‬
‫אני חושב שנמאס להם מהבדיחות של רינגו.‬
‫הבא בתור, אוכל הודי.‬
‫וזה הטלה?‬ ‫-נכון.‬
‫תראו את זה. הכבש, אנשים.‬
‫דגימה יפה. כן, זה נחמד.‬
‫אין פלא שאתה אוהב להיות פה.‬
‫אלוהים! אני מת על זה.‬
‫דסי שולטים.‬ ‫-איפה הוא?‬
‫דיפאק נמצא שם.‬ ‫-דיפאק הוא אדיר.‬
‫בחור צעיר, דיפאק,‬
‫אני חייב להגיד לך‬ ‫שזו אחת מהמסעדות ההודיות הטובות ביותר‬
‫שהייתי בהן, ואתה מכין את זה מעגלה קטנטנה.‬
‫כמה זמן אתה מבשל?‬
‫אני מבשל בעגלה כבר שש שנים.‬
‫עבדתי בתעשיית ההייטק.‬
‫כשמלאו לי 40, החלטתי שאני רוצה‬ ‫לעשות משהו אחר, ופתחתי עגלת אוכל.‬
‫לכן אני אוהב אותך!‬ ‫-כן.‬
‫כי הלב שלך נמצא בזה. ויתרת על ההייטק.‬
‫כן.‬ ‫-אפשר לשאול אותך שאלות טכניות?‬
‫כי המחשב שלי…‬ ‫-לא! אני כבר לא זוכר כלום.‬
‫אנשים שואלים אותי,‬ ‫"תוכלי לתקן את המחשב שלי?"‬
‫ואני אומר, "לא, אבל אני יכול‬ ‫להכין לכם קארי די טוב".‬
‫אם אתה מכין את זה, לא אכפת לי מהמחשב שלי.‬
‫מדיסון, מאוד אהבתי‬ ‫את כריכי הביצה המטוגנת שלך.‬
‫ידעתי שתאהב.‬ ‫-הם כל כך טעימים.‬
‫לעיתים קרובות, מגישים לך כריך ביצה‬ ‫שיש בתוכו ביצה מקושקשת.‬
‫כשאתה נוגס בו,‬ ‫אתה רוצה שיצאו ממנו דברים. זה…‬
‫זה רוטב בפני עצמו.‬ ‫-בדיוק.‬
‫למה כולם לא עושים את זה?‬
‫כי הם לא רוצים ללכלך את החולצה?‬
‫זו התלונה שאנחנו תמיד מקבלים,‬ ‫"נשפך לי חלמון על החולצה".‬
‫כן. למה ציפית?‬ ‫-"זה הקטע שלנו. מצטערת, לא מתנצלת".‬
‫"מצטערת, לא מתנצלת."‬
‫מאט…‬ ‫-היי, פיל.‬
‫אני יושב בשולחן לצד גאונים.‬ ‫-איך היה הברביקיו?‬
‫אחד הטובים שאכלתי, ואני לא סתם אומר.‬
‫מעולה.‬ ‫-הוא מדהים בעיניי.‬
‫ביקשתי גדולה.‬
‫לחיי חברים חדשים בפורטלנד.‬ ‫לחיי פורטלנד. איפה היית כל חיי?‬
‫נהדר.‬
‫זה פשוט כיף גדול…‬
‫כי האוכל מרהיב.‬
‫ואו, זה ממש טוב, נכון? תראי אותך!‬
‫אנחנו נעשה כמה צילומים רחבים.‬
‫אז תמשיכו לעמוד ולאכול וליהנות.‬
‫אם אמשיך לעמוד ולאכול,‬ ‫תקבלו מישהו רחב במיוחד.‬
‫הייתי פעם במוסקבה.‬
‫הרוסים ביקשו ממני להפוך‬ ‫את הסדרה שלי ל"כולם אוהבים את קוסטיה".‬
‫אני מציע לכם לצפות ב"לייצא את ריימונד".‬
‫המשפחה שלי מתה עליו‬ ‫בגלל שאני כל כך סובל בו.‬
‫אבל כשהייתי במוסקבה, התאהבתי באוכל שלהם.‬
‫לא ציפיתי לזה, אבל הכול היה טעים‬
‫ומעוצב להפליא כך שיילך טוב עם וודקה.‬
‫היי!‬ ‫-את בוני מוראלס.‬
‫נכון.‬ ‫-אני פיל.‬
‫נעים להכיר אותך, פיל.‬ ‫-מאוד נעים להכיר אותך.‬
‫שמעתי שאחת המסעדות‬ ‫הטובות ביותר בפורטלנד, אורגון,‬
‫היא מקום שנקרא "קאצ'קה".‬
‫המנות בתפריט שלהם הן בהשראת רוסיה‬ ‫ורפובליקות סובייטיות לשעבר.‬
‫אני לא מומחה גדול,‬ ‫אבל אני מנחש שבוני מוראלס זה לא שם רוסי.‬
‫כשההורים שלי היגרו מברית המועצות,‬
‫רצו שם אמריקאי נחמד.‬
‫הם חשבו ש"בוני"‬ ‫נשמע אקזוטי ואמריקאי במיוחד.‬
‫ושם המשפחה של בעלי הוא מוראלס.‬
‫הוא חצי מקסיקני, אז…‬ ‫-זה הוא?‬
‫שלום.‬ ‫-זה אכן הוא.‬
‫זה אכן אני.‬ ‫-מה אתה עושה פה?‬
‫ישראל. עוד שם לא רוסי. שלום.‬
‫מה שם המשפחה של משפחתך?‬
‫פרומקין.‬
‫בבקשה.‬ ‫-אני לא אגיד שמוראלס זה שדרוג.‬
‫כן!‬ ‫-לא הייתי מעליב את משפחת פרומקין.‬
‫כן, למה שתעשה זאת?‬ ‫-לא.‬
‫תקשיבי, גם אני יהודי.‬ ‫יש לנו הרבה שמות מצחיקים.‬
‫נכון.‬ ‫-יש אצלנו הרבה ליפשיץ.‬
‫עכשיו, איזו וודקה זאת?‬
‫זו וודקה חזרת שאנחנו מכינים.‬
‫צריך לציין זאת בהרמת כוסית.‬
‫לחיי מה?‬ ‫-זה לחיי פיל.‬
‫זה מתוק מאוד. ולחייכם.‬
‫שתית הכול בבת אחת.‬ ‫זה לא אני. אני אחד שלוגם.‬
‫אחרי שתשתה קצת,‬ ‫תבין שאתה רוצה לשתות הכול.‬
‫טוב, אני רוצה לשים בקבוק של זה במזוודה.‬
‫אפשר לארגן את זה.‬
‫תראו את זה.‬ ‫-שלום. הינה זה בא.‬
‫נזיז את אלה.‬ ‫-אין מאושר ממני.‬
‫חמותי מאמינה‬
‫ששולחן ערוך כהלכה הוא כזה‬
‫שאין בו מקום לאצבע בין שני צלחות.‬
‫הכול צריך להיות דחוס.‬
‫כל שולחן צריך להיות כזה.‬
‫נראה לי, נכון?‬ ‫-נכון?‬
‫אלה פלמני, כופתאות בקר, חזיר ועגל.‬
‫מי לא אוהב את זה?‬ ‫-הו, כן.‬
‫עטופים במעט חמאה, מעט חומץ, ואז סמטנה,‬
‫שהיא שמנת שאנחנו מכינים בעזרת מחמצת חלב.‬
‫זה הרבה יותר טעים משזה נראה!‬
‫לא, כלומר, זה נראה כמו…‬
‫אם הייתי מקבל שקל על כל פעם…‬
‫זה נראה כמו… זה יפהפה.‬
‫אלה כופתאות קטנות.‬
‫אבל אז יש פיצוץ של טעם. לא ציפיתי לזה.‬
‫חשבתי שזה יהיה מעין אוכל מנחם.‬
‫לא ציפיתי לחוזק כזה של טעם.‬
‫בחיי. זה אדיר.‬
‫אנחנו רוצים שאנשים יוסיפו את המטבח הזה‬
‫לרשימת המזונות שנמצאים בתודעה שלהם.‬ ‫-בדיוק.‬
‫"מה אני רוצה לארוחת ערב?"‬
‫כן, לא חושבים על אוכל רוסי.‬ ‫-"סושי, איטלקי…"‬
‫הם חושבים שזה יהיה מאוד משעמם ומאוד…‬
‫חדגוני.‬ ‫-כן, חדגוני.‬
‫הינה זה.‬
‫היי.‬ ‫-הו, שלום.‬
‫זה פרנסיסקו, השף הראשי שלנו.‬ ‫-נעים להכיר אותך.‬
‫נעים מאוד להכיר, אדוני.‬
‫התותחים הכבדים הגיעו. אתה התותח הכבד.‬
‫תראה לו את התותחים הכבדים.‬
‫קדימה, פרנסיסקו!‬ ‫-כל התותחים.‬
‫אז זו אחת המנות הקלסיות שלנו כאן.‬ ‫ארנבת בכלי חרס.‬
‫צלויה בסמטנה שלנו.‬
‫קצת פורצ'יני. דובדבנים חמוצים.‬
‫והמון שום.‬
‫המון שום.‬
‫רוצה לעבוד בחדר האוכל?‬
‫אני מנסה להתקבל לסטאז' כבר זמן מה,‬
‫אבל הבעלים לא חוזרים אליי, אז…‬
‫למה המסעדה נקראת "קאצ'קה"?‬
‫כשהחלטנו שאנחנו באמת רוצים לעשות את זה,‬
‫מייד חשבתי על אימא של אבא שלי,‬ ‫שלא יצא לי לפגוש.‬
‫במלחמת העולם השנייה,‬ ‫כאשר הגרמנים התקדמו אל בלארוס,‬
‫היא ניסתה לשכנע‬ ‫את אחיה הקטנים והוריה לעזוב,‬
‫ובסופו של דבר היא עזבה‬ ‫עם תינוק בן שלושה חודשים בזרועותיה,‬
‫נסעה לכיוון רוסיה, ומישהו עצר אותה ואמר,‬
‫"את יהודייה", והיא אמרה,‬ ‫"לא, אני אוקראינית".‬
‫"אני רק עוברת כדי להגיע לחותנים שלי."‬
‫והם אמרו, "טוב, אם את אוקראינית,‬
‫איך אומרים 'ברווז' באוקראינית?"‬
‫והיא לא ידעה אוקראינית, כמובן,‬ ‫אז היא פשוט ניחשה ואמרה "קאצ'קה".‬
‫והם נתנו לה לעבור.‬
‫ומתברר ש"קאצ'קה" זה "ברווז"‬
‫באוקראינית, בלארוסית, פולנית ויידיש.‬
‫והמילה "ברווז" מצילה חיים.‬
‫היא הצילה חיים.‬
‫עבורי, זו הייתה מילה כל כך חשובה.‬
‫לכל אחד יש גרסה משלו ל"קאצ'קה",‬
‫אז…‬ ‫-אותו קו דק של מזל…‬
‫כן.‬ ‫-שכולנו חיים עליו, נכון?‬
‫תמיד יש מזל.‬ ‫-זה סיפור יפהפה.‬
‫זה לא ייאמן.‬ ‫-תודה.‬
‫לחיי כל מה שמאחד אותנו.‬
‫זה מתוק. נכון?‬ ‫-כן, כי לכולנו יש משהו‬
‫ובזמנים האלה חשוב לזכור זאת.‬
‫ועכשיו, לרכיבה על אופניים ברחבי העיר.‬
‫כן, הפארק הזה נמצא בעיר.‬
‫היי, כלבלב.‬
‫שני כלבלבים.‬
‫פיטר צ'ו היה שף נהדר‬ ‫בניו יורק במשך שנים רבות,‬
‫ואז הוא עבר לפורטלנד ופתח מקום מדהים‬
‫שנקרא "האן אוק", בתוך הבית שלו.‬
‫כן.‬
‫יש לו משפחה יפהפייה.‬
‫פגשתי את אשתו, סאן,‬ ‫ואת בניו, פרנקי ואליוט.‬
‫מוכן? זרוק אותו ל…‬
‫ישר בפרצוף.‬
‫והתמזל מזלי.‬
‫הוא מכין לי ארוחת צוהריים פרטית‬ ‫היום בחניית הבית שלו.‬
‫זה ממש הבית שלכם?‬
‫כן, גרנו כאן חמש שנים.‬
‫אי אפשר לנחש שיש כאן נווה מדבר כזה.‬ ‫-בטח.‬
‫טוב, אז יש לנו צלע קטנה.‬
‫זו "קאלבי", במרינדה.‬
‫היא גם משוישת כראוי. זה מאוד שומני וטעים.‬
‫אפשר לקבל כיף?‬
‫צוות המלצרים כאן מאוד נלהב.‬
‫היי, מה עם משקאות?‬
‫רוצה להביא מהמקרר את המשקה שאבא הכי אוהב?‬
‫אתה יכול לפתוח אותו, נכון?‬
‫זה המשקה? זה מה שרצית?‬ ‫-זה המשקה.‬
‫פרנקי…‬ ‫-אתה יכול לפתוח אותו?‬
‫אין כמוך.‬
‫זה הרגע הכי גאה שלך,‬
‫כשהילד שלך מביא לך בירה בפעם הראשונה?‬
‫תודה, פרנקי! רוצה לפתוח את זה?‬
‫אתה חזק. אבל זה…‬ ‫-מה זה?‬
‫קוראים לזה מיקרופון.‬
‫היי!‬
‫זה טוב. תודה על הבירה, פרנקי.‬
‫הו, מה…‬ ‫-תודה.‬
‫מה קורה?‬
‫היה טירוף של המבורגר מעוך ששטף את פורטלנד.‬
‫אז אמרנו, טוב, נמעך כמה קציצות,‬
‫נשים אותן בלחמניית באו שנצרוב במחבת,‬
‫כך שזה בערך כופתה מטוגנת, אבל זה…‬
‫אבל זה צ'יזבורגר.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, אתם חייבים לאהוב את זה, אנשים. קדימה.‬
‫אז כן, אני חושב שזה ישמש‬ ‫כחיסכון לקולג' לילדים.‬
‫ברור שכן. אלוהים אדירים.‬
‫זו אחת מההמצאות המדהימות האלה שאתה אומר,‬
‫"למה לא אכלתי את זה קודם?"‬
‫יש לך את זה, חבוב. יש לך את זה.‬
‫אל תיגע בזה. זה חם.‬
‫טוב מאוד!‬
‫כל הכבוד, חבוב! כן!‬ ‫-טוב מאוד!‬
‫התלמיד החליף את המומחה.‬
‫טוב, אני אכין לך מעטפת חסה ענקית,‬ ‫אבל העניין הוא כזה.‬
‫ברור לך שמדובר בביס גדול, נכון?‬
‫כל כך גדול שבקושי תצליח להכניס אותו לפה.‬
‫את הכול?‬ ‫-כן, אתה חייב להכניס הכול.‬
‫זה המהלך. אז זה קצת…‬
‫ברצינות? מעולם לא שמעתי על זה. יש קטע כזה?‬
‫הו, כן.‬ ‫-אתה חייב ל…‬
‫זה נראה ענקי.‬
‫הינה זה.‬
‫נכון. מה עם ריצ'רד?‬
‫כן. כולם.‬ ‫-שניתן לריצ'רד אחד כזה?‬
‫זה אמיתי?‬ ‫-כן.‬
‫אפילו הילד הקטן‬ ‫עשה את זה עם כופתה, כאילו זה כלום.‬
‫מה?‬
‫טוב, קדימה.‬ ‫-טוב.‬
‫הכול ביחד?‬ ‫-אני חושב שאפשר. כן. לחיים.‬
‫ואו.‬
‫תראה.‬
‫קדימה!‬
‫אולי זה לא הזמן המתאים לספר לך…‬
‫יותר מדי.‬
‫הצלחת.‬ ‫-כל הכבוד.‬
‫אני מת על זה. אתה נשען תוך כדי אכילה.‬
‫כי צריך להיזהר.‬
‫לגמרי.‬
‫טוב. קח קצת…‬ ‫-זה היה מרהיב. כן, שלום.‬
‫אני יכול לאכול…‬
‫לסיים עשר כופתאות בצלחת אחת בעשרה ביסים.‬
‫אתה יכול?‬
‫הוא סיים עשר כופתאות בעשרה ביסים.‬
‫אני חושב שהוא סתם מתרברב.‬
‫כן, הוא אוהב להתרברב.‬ ‫זו התרברבות צנועה, נכון?‬
‫זו התרברבות ישירה.‬ ‫-זו התרברבות קלסית.‬
‫זו פשוט "התרברבות".‬ ‫אין שום דבר צנוע בילד הזה.‬
‫בסדר, אני רוצה לסיים לאכול בשקט.‬
‫בסדר.‬
‫אוי, לעזאזל.‬
‫אוהבים טבע?‬
‫היום נצא לשיט קיאקים במחוז קלאקמס.‬
‫ולמרות התנאים המסוכנים…‬
‫שובל. שובל ענקי.‬
‫ריצ'רד הטיפש רוצה שאיכנס לקיאק קטנטן.‬
‫זה החלק הכי לחוץ שלי.‬
‫שוב, אנשים, למרות שהפכתי להיות‬
‫קצת יותר הרפתקן עם התקדמות התוכניות…‬
‫זה פונה לכיוון הנכון?‬
‫בהחלט.‬
‫אני עדיין לא ממש טיפוס שנהנה להיות בטבע.‬
‫שלום, מוניקה.‬
‫תזיז את הידיים ישר לאמצע.‬
‫ככה?‬
‫אני לא מצליח להבין איך זה עובד.‬
‫תוך חמש דקות‬ ‫הכתפיים שלי כאבו מהשיט ומהחתירה.‬
‫ונראה לי שפיתחתי תסמינים של צפדינה.‬
‫אתה נשען קדימה כשאתה חותר?‬
‫ברגע שאני טובל את המשוט במים ומסובב אותו,‬
‫כל המים במשוט‬ ‫נשפכים ישר עליי ואל תוך הסירה.‬
‫ואז כשעושים את זה ככה,‬ ‫כל המים כאן נשפכים עליי ואל תוך הסירה.‬
‫הדרישה היחידה שלי,‬ ‫הדבר היחיד שאמרתי לכולם,‬
‫הוא שאני לא רוצה להירטב בשום פנים ואופן.‬
‫אסור לי להירטב. כמו גרמלינס.‬
‫אני נוטה לצד אחד.‬
‫ברוכים הבאים לפרק נוסף‬ ‫של "חותר הקיאקים העקום".‬
‫פתאום נתקלתי באנשים שנראה שהם נהנים.‬
‫סלחו לי. זו הפעם הראשונה שלי.‬
‫איך אני לדעתכם?‬ ‫-נהדר.‬
‫ואני חושב שאני מתחיל להבין למה.‬
‫טוב, זה שלו.‬
‫יפה מאוד!‬
‫יפה מאוד.‬
‫אני חותר קיאקים.‬
‫אתם אוהבים את "טופ שף"?‬ ‫ראיתם את "טופ שף, פורטלנד, אורגון"?‬
‫אם ראיתם, אתם אוהבים את שותא נקג'ימה.‬
‫היום אנחנו הולכים‬ ‫למקום מגניב מאוד שלא נשמע לי מגניב במיוחד.‬
‫הוא נקרא "חברת מלח ג'ייקובסן".‬
‫היום אני פוגש עם שותא‬ ‫את ראש "חברת מלח ג'ייקובסן",‬
‫בן ג'ייקובסן.‬
‫הבחור יודע המון על מלח.‬
‫היי, חבר'ה.‬ ‫-חשבתי שמלח זה מלח.‬
‫אבל מסתבר שלא.‬ ‫-הוא כזה, אבל לא.‬
‫טוב, נעים להכיר אותך.‬ ‫-טוב לראות אותך.‬
‫טוב לראות אותך. ברוכים הבאים. בואו למים.‬
‫בסדר. אני לא הולך להירטב, נכון?‬
‫זה מפרץ ניטארטס,‬
‫ניקח אתכם לכאן ונראה לכם‬ ‫את צריכת המים שלנו.‬
‫יש לנו חברת מלח קטנה ונחמדה,‬
‫אבל זה בעצם צינור PVC‬ ‫בקוטר סנטימטר וחצי שמונח כאן במפרץ.‬
‫מה זאת אומרת? כל ה…‬
‫המלח מועבר דרך הצינור הזה?‬ ‫-כן, כל מי הים.‬
‫מי הים, והכול בצינור הקטן הזה?‬
‫הצינור הקטן והבלתי מרשים הזה. כן, בדיוק.‬
‫תקשיב, אני מתמצא בצינורות בלתי מרשימים.‬
‫במפרץ הזה מגדלים עשרות מיליוני צדפות.‬
‫זוהי לשון ים מוגנת.‬ ‫-כן.‬
‫כך שאסור לבנות ולפתח באזור הזה.‬
‫נהדר.‬ ‫-איכות המלח שלנו‬
‫תלויה ישירות בבריאות המפרץ.‬
‫אנחנו מהווים מיקרו־זיקוק,‬ ‫פשוטו כמשמעו, של הסביבה.‬
‫ואי אפשר שלא לאהוב‬ ‫את העצים הענקיים שצומחים כנגד החוף.‬
‫זה יפהפה.‬
‫שנעלה במעלה הגבעה ונראה לך איך מכינים מלח?‬
‫כן.‬ ‫-טוב, אז זה מה שאני יודע על מלח.‬
‫אבא שלי, בכל פעם שאוכל הגיע לשולחן,‬
‫הוא עשה תנועה כזאת.‬
‫ואימא שלי הייתה אומרת,‬ ‫"מקס, אולי תטעם את זה קודם?"‬
‫הוא ענה, "אני אוהב מלח".‬
‫חובשים רשת שיער?‬ ‫-חובשים רשת שיער.‬
‫שלום.‬
‫זה צריף הרתיחה שלנו.‬
‫אנחנו מסננים מי ים ומרתיחים אותם‬
‫כדי להסיר סידן ומגנזיום.‬
‫ככה עושים את זה ברחבי העולם?‬
‫כשמשתמשים במי ים שונים ובתהליכים שונים,‬
‫מקבלים סוגים שונים של מלח.‬
‫טוב, בואו נראה את המלח.‬ ‫-קדימה.‬
‫אפשר להכין שם הרבה פסטה, דרך אגב.‬
‫אפשר להכין הרבה פסטה.‬ ‫-הרבה פסטה.‬
‫כמה מלח אתה שם במי הפסטה?‬
‫במידה הנכונה.‬
‫עכשיו זה מתחיל להיות ממש כיפי.‬
‫אנחנו משתמשים במעט חום‬ ‫מתחת לשולחנות האידוי.‬
‫כן.‬ ‫-ואפשר לראות‬
‫גבישי מלח שנוצרים באיטיות על פני השטח.‬
‫זו השיטה?‬ ‫-זו השיטה שבה אנחנו משתמשים. כן.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫נכון שזה יפה?‬ ‫-זה אכיל עכשיו?‬
‫אז זה פתית יפהפה.‬ ‫-תראה את זה.‬
‫תראו את זה.‬ ‫-יפהפה.‬
‫כמו פתית שלג.‬ ‫-כמו פתית שלג. זה מהמם.‬
‫לחיים, ידידי.‬
‫אני אוהב את זה. הטעם ממשיך.‬ ‫-מגניב, נכון?‬
‫כן, זה ממש מתוק בסוף.‬ ‫-כן.‬
‫כל מי שטועם מלח איכותי…‬
‫כן.‬ ‫-חש בהבדל.‬
‫הרגע טעמתי, וזו הייתה סוג של התגלות, נכון?‬
‫בהחלט. רוצה לנסות?‬
‫כן!‬ ‫-בסדר.‬
‫תתחיל מכאן.‬ ‫-ידעתי שיש דרך לא נכונה לעשות את זה.‬
‫ראית איך זה עבר משם, ו…‬ ‫-אה, כן.‬
‫עד לקצה השני.‬
‫כן, אתה יכול גם עד לקצה השני.‬
‫כל הכבוד.‬ ‫-אני מלח… איך קוראים לתפקיד הזה?‬
‫איש מלח?‬ ‫-יצרן מלח.‬
‫אני יצרן מלח.‬
‫תסתכל לשם.‬
‫שלג יפהפה או סם לא חוקי.‬
‫הוריי תמיד אמרו‬ ‫שאני צריך מקצוע חלופי למקרה הצורך.‬
‫- האוטובוס הטוב -‬
‫- קולומביה דרך ריצ'מונד -‬
‫- בר קפה טוב -‬
‫- פסי האטה לפניך -‬
‫היי.‬
‫פיל.‬ ‫-פיל, נעים מאוד.‬
‫ואו, זה ממש טוב.‬
‫בדיוק כשחשבת שהצלחת להבין את העיר הזאת,‬
‫פורטלנד מציגה הפתעה נוספת.‬
‫פיטר צ'ו לוקח אותי‬ ‫לאחד המקומות האהובים עליו,‬
‫- עגלות מזון -‬
‫משאית שמגישה אוכל ממטבח‬ ‫שלא ידעתי שהוא מטבח.‬
‫אנחנו בדרך ל"רותי'ס",‬
‫שמכינה אוכל שמבוסס על המסורת המורמונית,‬
‫אבל מבושל בסגנון פורטלנד.‬
‫אני מת על זה. קדימה. זה מתרחש.‬
‫נכון?‬
‫היי.‬ ‫-איך הולך?‬
‫אתה קולין?‬ ‫-נכון. מה שלומך?‬
‫היי, אני פיל.‬ ‫-נעים להכיר.‬
‫נעים להכיר אותך, ידידי.‬
‫מה קורה?‬ ‫-מה קורה, אחי?‬
‫מתוך קרון ששטחו כ־10 מטר רבוע,‬
‫קולין ושותפו ארון יצרו‬
‫מכתב אהבה קולינרי לסבתא של קולין, רותי.‬
‫אז שנינו מאוגדן, יוטה, במקור.‬
‫סבתי, שהעגלה קרויה על שמה, היא מורמונית.‬
‫יש לה מה שנקרא ספר מתכונים קהילתי.‬
‫כל האנשים בכנסייה שלה‬ ‫אוספים מתכונים מהמשפחות שלהם,‬
‫שעברו בין הדורות, ומקבצים אותם בספר.‬
‫כן.‬ ‫-וחלק ניכר מההשראה שלנו אנחנו שואבים‬
‫מהבישול של סבתי,‬ ‫מהשימורים שלה, מספר הבישול הקהילתי,‬
‫וכמובן מהחוות המקומיות.‬
‫אדיר.‬ ‫-טוב, שנשב?‬
‫כן, האוכל כמעט מוכן בשבילכם.‬
‫תראה, יש משקאות בשבילנו!‬
‫שלום.‬ ‫-בסדר.‬
‫קולין.‬
‫אז כאן יש לנו סלט תירס.‬
‫קצת עגבניות במרינדה.‬
‫יפהפה.‬ ‫-בזיליקום.‬
‫ואז מלמעלה יש לחם תירס ודורה תפוחה.‬
‫וזה הסליידר מדג ורדון שלנו.‬
‫כובשים אותו במלח לשעה.‬
‫זה גורם לו להתקשות והופך אותו לפריך.‬
‫זה קופה החזיר שלנו, זה דומה לסטייק חזיר.‬
‫אנחנו כובשים אותו במלח ורוד במשך יום.‬
‫כן.‬ ‫-מבשלים אותו בסו־ויד במשך 24 שעות.‬
‫כן.‬ ‫-צורבים אותו בתנור עצים.‬
‫ואלה הן הגאווה שלנו.‬ ‫אלה הלחמניות של סבתי רותי.‬
‫אכלתי אותן כל חיי.‬
‫הן אחד המאכלים שאני הכי אוהב.‬
‫הן מחייכות.‬
‫הן שמחות.‬
‫תודה, קולין.‬
‫פשוט צריך לקחת קצת מכל דבר.‬
‫בחיי, אילו רק היו לך אגודלים.‬
‫כל כך טרי וקר ו…‬
‫תירס ועגבניות ו…‬
‫פריך וגבינתי.‬
‫זה פנטסטי.‬ ‫-לא, זה נהדר.‬
‫כבר אכלת את שלך?‬
‫כן, בביס אחד. לא ראית?‬
‫תראה, זה דומה מאוד לביס של הסאם, נכון?‬
‫צריך לקחת קצת מכל דבר.‬ ‫-קצת מכל דבר.‬
‫הבנתי את הרעיון. תראה.‬ ‫-כל כך טעים.‬
‫יש לי הכול?‬
‫כן!‬ ‫-זו אשמתו!‬
‫רואה? עכשיו אתה לומד.‬
‫ובדיוק כשחשבת שלא תהיה‬ ‫מנה טובה יותר מהחזיר.‬
‫אלוהים.‬
‫זה כריך דג צלוי טעים‬ ‫בלחמנייה נפלאה עם רוטב נהדר.‬
‫זה טעים, נכון?‬
‫טוב, לא כל דג בכריך‬ ‫צריך להיות מטוגן, אמריקה. בסדר?‬
‫זה פשוט טעים. הייתי מוכן לאכול את זה‬ ‫פעמיים או שלוש בשבוע. למה לא?‬
‫זה כריך דג שלא נופל ברמתו‬ ‫מכל כריך דג שהוכן אי פעם.‬
‫היי, תודה. אנחנו אוהבים נקי, פריך וכיפי.‬
‫אני רוצה שאנשים יאכלו הרבה מהאוכל שלנו,‬
‫ואני לא רוצה שזה יאט אותם.‬
‫השבוע אכלתי את אוכל המשאיות‬ ‫הכי טוב שאכלתי בחיי.‬
‫כן. יש פה הרבה אנשים‬ ‫שעושים דברים מאוד מיוחדים, ו…‬
‫בחלל קטנטן.‬ ‫-כן.‬
‫אני חושב שזה היתרון של המשאיות, הן קטנות.‬
‫אתה לא יכול להתפזר. זה ממוקד מאוד.‬
‫אתה חייב להתמקד במה שאתה טוב בו.‬
‫כן.‬ ‫-אז…‬
‫אני אוכל את החלק התחתון שלך.‬ ‫תבין מזה מה שתרצה.‬
‫- יאללה! -‬
‫- דו דונאטס -‬
‫קרלי וקריסטל, אני משער.‬
‫פיל, אני משערת.‬
‫כן! את משערת נכון.‬
‫כשאתה נכנס לראשונה ל"דו דונאטס",‬
‫חנות דונאטס טבעוניים, כאן בפורטלנד,‬
‫אתה עשוי לחשוב שנכנסת לסצנה מ"פורטלנדיה".‬
‫כשאני שומע "טבעוני", אני קצת נלחץ‬
‫שהם לא יהיו טעימים כמו דונאטס לא בריאים.‬
‫ואז טועמים את הדונאטס.‬
‫אנחנו נדאג לך. אתה לא תבחין בהבדל.‬
‫אני אתחיל במה שתגידו לי להתחיל בו.‬
‫טוב, הפופולרי ביותר שלנו‬ ‫הוא "פורטלנד פוג".‬
‫זיגוג של ארל גריי,‬
‫יש עליו מעט קצפת,‬
‫ומעט אבקת וניל מעל הכול.‬
‫בפורטלנד מתים על ארל גריי.‬ ‫-למה זה?‬
‫אנחנו אנשים אפלים וקודרים‬ ‫שאוהבים אוכל אפל וקודר.‬
‫זה נורא מצחיק.‬
‫תראו את זה.‬
‫כן, אני מבין את המשיכה.‬
‫רק רגע. אם זה טבעוני, אז מה זה?‬
‫זה עשוי מקוקוס וסויה.‬
‫לא הייתי מנחש.‬ ‫-רוב האנשים לא מנחשים.‬
‫הייתי אומרת שרוב הלקוחות שלנו‬ ‫אינם טבעוניים.‬
‫הם באים בשביל דונאטס טובים.‬ ‫-הם אנשים חכמים.‬
‫זה ה"אורגון טרייל" שלנו.‬ ‫-בחיי!‬
‫אנחנו אוהבים מתוק ומלוח,‬ ‫אז יש בזה בייגלה, גרעיני דלעת,‬
‫פטל טרי, פצפוצי שוקולד.‬
‫זו ארוחת בוקר מלאה ומזינה.‬ ‫-אוכל מושלם לטיולים, באמת.‬
‫כן.‬
‫מושלם עוד יותר בלי הטיול.‬
‫זה המקום שלכן. אתן הבעלים.‬ ‫-כן, אני וקריסטל.‬
‫חשבנו, למה לא לפתוח‬ ‫חנות דונאטס טבעוניים בפורטלנד‬
‫לפני שמישהו אחר יעשה זאת, אז…‬ ‫-אתן הייתן הראשונות?‬
‫היינו הראשונות, ועדיין היחידות.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫מה הכי אהוב עלייך?‬ ‫-כרגע, פריטר התירס,‬
‫כי יש תירס בבצק שלו עם זיגוג מייפל,‬
‫ואז שטרויזל תירס מעל.‬
‫פריטרים הם אף פעם לא קטנים.‬
‫לא. זה אחד הדברים הטובים בהם.‬
‫ואו. זה עושה לי חשק לקלל.‬
‫ברוב טיפשותן, קרלי וקריסטל‬ ‫מזמינות אותי למטבח שלהן.‬
‫אני אוהב את זה.‬
‫אז זה זיגוג הריבס־לאסי שלנו‬
‫עם הל ירוק, אגוז מוסקט וחלב קוקוס.‬
‫הודי.‬
‫זה הזמן לחסל את הדונאטס.‬
‫מה דעתך? צריך עוד, נכון?‬
‫אפשר לשים עוד.‬
‫נזהרתי קצת.‬ ‫-בתנועה סיבובית קלה.‬
‫הינה.‬
‫אני מכין דונאטס.‬
‫פשוט מוסיפים חריע מיובש ושבבי קוקוס.‬
‫ואז אני אוכל את זה.‬
‫ואו! מעולם לא אכלתי דבר שדומה לזה.‬
‫זה דונאט אפרסק עמוס במיוחד.‬
‫יותר מדי?‬
‫הייתי אומרת שככה זה מספיק.‬
‫טוב, אבל תני לי לראות אחד שאת הכנת.‬
‫שם. מאחוריך.‬
‫עדין.‬
‫אני לא רוצה לומר לך איך לנהל את המקום,‬
‫אבל אולי כדאי לך לנסות‬ ‫עם קצת יותר פצפוצים מעל.‬
‫זה פריטר ענבים אדומות‬ ‫בזיגוג חמאת שקדים, נכון?‬
‫כן.‬
‫נראה לי שאני כבר די טוב בזה.‬
‫ואני טוב בזה במיוחד.‬
‫דונאט חמאת השקדים והענבים‬
‫היה חוויה אולטימטיבית‬ ‫של חמאת בוטנים וריבה.‬
‫אני חושב שאתם זקוקים לזה.‬
‫אני חושב שאני זקוק לזה.‬
‫ייתכן שאת גאונה.‬
‫ריצ'רד.‬
‫זה טוב מדי בשבילך. אני אתן אותו למאט.‬
‫זה קצת מטפטף.‬
‫אכלתי בערך 12 דונאטס.‬
‫בכל פעם שאני אוכל אחד,‬ ‫הוא זה שאני הכי אוהב.‬
‫כל מחשבה על משהו טבעוני,‬
‫שהוא לא טוב כמו משהו רגיל,‬
‫תיפטרו ממנה.‬
‫עכשיו אני חובב דונאטס טבעוניים.‬
‫היי גוגל, שיחת וידאו לפול רייזר.‬
‫הו! שלום לך.‬ ‫-מה?‬
‫שלום, פיל.‬
‫במלון שבו אני מתארח‬
‫שמו שוקולד מפורטלנד, אורגון, בחדר שלי.‬
‫"מונסטרק."‬
‫ואני חייב לומר שכבר אכלתי אחד.‬ ‫אני חושב שגם ריצ'רד אכל אחד.‬
‫אכלתי.‬
‫מה זה?‬
‫זה ממש כמו פורנו גרוע.‬
‫אני צופה ביהודי אוכל‬
‫בעוד שלי אין שום דבר.‬
‫אין לי שום דבר. מה יש בפנים?‬
‫עוף?‬ ‫-משהו נפלא שדומה…‬
‫זה מה שכל כך יוצא דופן בטראפלים הללו.‬
‫באמת? כי הייתי מצפה‬ ‫שיהיה בהם מעין קרמל קרמי.‬
‫יש לי עוד אחד עם בזיליקום ופטריות.‬
‫מטורף מה שיש פה.‬
‫זה שוקולד חלב עם בקלה שחורה.‬
‫מה?‬
‫זה לא בסדר.‬
‫מה אכלת היום, פול?‬
‫ובכן, מעניין שאתה שואל.‬ ‫הדפסתי את זה. חכה רגע.‬
‫לא אכלתי שום דבר מעניין.‬
‫אבל אני אוהב את זה‬ ‫שעשית תוכנית שלמה על משאיות אוכל,‬
‫כי כל חיי חינכו אותי לא לאכול ממשאית.‬
‫אסרו עליי לאכול ליד משאית.‬
‫"זה נפל ממשאית, אל תאכל את זה."‬
‫בפורטלנד הם פיתחו את זה.‬ ‫-ואתה יוצא מגדרך לאכול ממשאית.‬
‫כאן בפורטלנד פיתחו את זה עד לרמת אומנות.‬
‫מה אם תחטוף קלקול קיבה,‬
‫וכשתלך לצעוק עליהם מחר, תגלה שהם נעלמו?‬
‫עברו לפינה אחרת.‬
‫זה היתרון במסעדה על גלגלים.‬
‫פול?‬ ‫-כן? טוב, בסדר.‬
‫הגענו לחלק בתוכנית שלנו…‬ ‫-כן.‬
‫שבו התנדבת באדיבותך לספר…‬
‫כן.‬ ‫-מה שאנו מכנים "בדיחה בשביל מקס".‬
‫כן. ותחתוך את כל מה שקדם לזה, אבל…‬
‫מצאתי תקליט ישן בבית שלי,‬
‫תקליט ישן של מירון כהן.‬
‫אני אוהב אותו.‬ ‫-ואני אוהב את מירון כהן,‬
‫שכידוע לי, גדל בשכונה שלך.‬
‫כן.‬ ‫-"גדל."‬
‫"גדל". כן.‬ ‫-כשהיית… ב־1847.‬
‫אבל הוא גר… אתה גדלת בשכונה שלו.‬
‫אבל כששמעתי את הבדיחה,‬ ‫אמרתי, למרבה האירוניה,‬
‫"זאת לגמרי בדיחה של מקס רוזנטל."‬
‫אני ארכך את היהודיות שבה‬ ‫ב־12 עד 15 אחוזים.‬
‫בסדר.‬ ‫-כמו חיתוך אוטומטי.‬
‫אדם מבוגר חוטף התקף לב והולך לבית החולים.‬
‫הוא שוהה שם כמה שבועות, התאושש לגמרי.‬
‫הוא חוזר הביתה וכולו נלהב לחזור הביתה.‬
‫הוא רואה את אשתו היפהפייה,‬ ‫לאחר שהרגיש קצת בודד.‬
‫הוא מסתכל על אשתו באהבה,‬ ‫רומז לה בהרמת גבה.‬
‫היא עוצרת אותו ואומרת,‬ ‫"אל תחשוב על זה אפילו.‬
‫אנחנו לא נעשה את זה. אתה אדם חולה.‬
‫הרגע יצאת מבית החולים."‬
‫הוא אומר, "אני בסדר, אני יכול…"‬
‫היא אומרת, "תביא מכתב‬ ‫מהרופא שלך, ואז נדבר".‬
‫אז הוא חוזר לרופא ומסביר את המצב.‬
‫הרופא אומר, "אשמח לעזור".‬
‫הוא מוציא פיסת נייר ועט, והוא כותב,‬
‫"גברת לוין היקרה,‬ ‫בתור הרופא המטפל של בעלך,‬
‫אני יכול להבטיח לך שהוא הבריא לחלוטין.‬
‫הלב שלו במצב נהדר.‬
‫הוא יכול להמשיך לעסוק בכל פעילות גופנית‬ ‫או עניינים שבלב שבהם יבחר.‬
‫בנוסף על כך,‬ ‫בזכות התרופות החדשות שהוא נוטל,‬
‫יש לו כוח, סבילות ואון‬ ‫שמשתווים לאלו של גבר בן מחצית מגילו."‬
‫"מה דעתך?" הבחור משיב,‬ ‫"דוקטור, תעשה לי טובה.‬
‫תמחק את 'גברת לוין',‬ ‫ותכתוב 'לכל הנוגעים בדבר'."‬
‫כן!‬
‫אם אבא שלך היה מספר את הבדיחה,‬ ‫הוא היה עושה תנועה של טלפון,‬
‫"אז הוא התקשר לרופא…"‬
‫כן, הוא היה אומר,‬ ‫"כן, אפשר לראות שזו בדיחה ישנה".‬
‫כן.‬
‫בכל אופן, זהו זה. זאת בדיחה יפהפייה, ו…‬
‫נכון.‬ ‫-אני נותן אותה למקס.‬
‫זה כל כך מתוק.‬
‫אבל אני אגיד עוד משהו.‬ ‫אני יכול? תוסיף את זה לתוכנית.‬
‫לך על זה.‬
‫לכבוד הוא לי לספר בדיחה למען מקס,‬ ‫כי אהבתי את אבא שלך.‬
‫תודה.‬ ‫-וכפי שתמיד הייתי, ולנצח אהיה,‬
‫נרגש ומלא השראה מתוך העובדה‬
‫שעל אף החלק המוקדם של חייו,‬
‫והדברים הנוראיים שהוא חווה,‬
‫הוא הפך לאדם כל כך מצליח ומאושר‬
‫שהתענג על ההזדמנות‬ ‫לספר ולשמוע בדיחות נהדרות,‬
‫ואני חושב שמסלול החיים הזה‬
‫הוא הכי טוב שאפשר.‬
‫הרי זה כל העניין, לא?‬ ‫לעמוד בפני צרה ולנצח.‬
‫אז אהבתי אותו בשל כך.‬
‫זה נחמד מאוד. אנחנו נחתוך את כל…‬ ‫-את אימך מעולם לא חיבבתי.‬
‫אנחנו מדברים בכנות.‬
‫חיכיתי, ידעתי שזה יגיע. ידעתי שמשהו יגיע.‬
‫לא! תניח לזה.‬ ‫-זה מתוק.‬
‫ואני רוצה לספר לצופים…‬
‫פול,‬
‫בימים האחרונים של אבא שלי בבית החולים…‬
‫פול הקליט כמה בדיחות עבורו,‬ ‫ולא הפסקנו לצחוק,‬
‫וזה היה כל כך מתוק ונהדר.‬
‫ואתה תמיד תהיה חלק מהמורשת הזאת.‬
‫זה היה כבוד לעזור לסגור את המופע.‬
‫כן. לעזור לסגור את המופע. נכון.‬
‫אוהב אותך, פול. אתה ילד טוב.‬ ‫-טוב, פיליפ. אוהב אותך.‬
‫תודה שהכללת אותי.‬ ‫-אני אוהב את המשפחה שלך. תמסור ד"ש.‬
‫אעשה זאת. תודה, פיליפ. תודה, ריצ'רד.‬
‫תודה, פול!‬ ‫-נתראה בקרוב. אל תודה לריצ'רד.‬
‫ואחרון חביב, אחד הדברים‬ ‫שאני הכי אוהב בעולם,‬
‫פסטיבל אוכל.‬
‫זהו "פיסט פורטלנד".‬
‫נפגוש חברים ותיקים ונכיר חברים חדשים.‬
‫הכול נראה טוב. הו! טעים?‬
‫התחלנו ברגל ימין.‬
‫בוני וישראל מ"קאצ'קה" הם הראשונים שפגשתי.‬
‫הינה האהובים עליי.‬
‫היי.‬ ‫-היי, בוני.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-היי, ישראל.‬
‫היי!‬
‫אפשר להאכיל אותך?‬ ‫-ממך אקח כל דבר.‬
‫בבקשה. קח את זה.‬
‫מה אני אוכל?‬
‫עגבניות מורשת עם טחינה מזרעי חמניות,‬
‫קצת גרעיני חמניות בתיבול אג'יקה,‬ ‫בשמן קלנדולה וחמניות.‬
‫יש משהו שאת מכינה גרוע?‬
‫פורצ'טה ואפרסקים?‬
‫ופדרון!‬ ‫-מה זה פדרון?‬
‫זה פלפל.‬ ‫-פלפל ירוק.‬
‫ייקחו לי את התוכנית אם לא אדע דברים כאלה.‬
‫תודה.‬
‫פיצה עם רוטב אדום?‬
‫כן, זה שחזור של כיסוני פיצה קלסיים‬
‫עם שלושה רטבים שונים.‬
‫זה דבר קטן ומשמח.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫אלוהים אדירים? מה אני אוכל?‬
‫טונה ארוכת סנפיר צרובה‬ ‫בצ'ילי קוקוס, רוטב "חלב טיגריס", אבטיח,‬
‫דוקה מבוטנים קוקוס, ועלי בייבי פרילה.‬
‫יש לך את זה.‬
‫אני בסביבה הטבעית שלי!‬
‫שמעתי עליכם.‬
‫אלה "קאו מאן גאי של נונג",‬
‫שם נונג מכינה מנת עוף ואורז תאילנדי.‬
‫הינה זה בא, מותק.‬
‫כן, מושלם.‬
‫נונג?‬
‫איך אוכל לעזור לך? כן? טוב מאוד?‬
‫זה טוב מאוד.‬ ‫-תודה.‬
‫לא מסוגל לעצור.‬
‫רוצה עוד רוטב?‬
‫כן.‬
‫תוך כדי שאכלתי, חשבתי לעצמי‬ ‫שצריך למכור את הרוטב הזה בבקבוקים.‬
‫ואז גיליתי שבאמת מוכרים אותו,‬
‫והוא נקרא "רוטב קאו מאן גאי של נונג".‬
‫זה צריך להיקרא, "הרוטב הטעים של נונג‬ ‫שצריך לשים על כל דבר".‬
‫הרוטב יוצא מן הכלל.‬
‫תודה ששמת לב לזה.‬
‫כולם צריכים להיות טובים במה שהם עושים‬ ‫כמו שנונג טובה במה שהיא עושה.‬
‫יאם־יאם.‬
‫טעמת את זה ששם?‬
‫אתה רוצה שאטעם?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר. אני יכולה.‬ ‫-בואי.‬
‫כן.‬
‫אני חושב שנונג צריכה הפסקה.‬
‫שלום!‬
‫באתי לתווך בעסקת חליפין.‬
‫הו!‬
‫אם תיתני לי ולנונג כמה משלך,‬ ‫מתוך ההיכרות שלי עם נונג,‬
‫היא תיתן לך כמה משלה.‬
‫בזה יש רוטב חריף ודבש מעל.‬
‫רוטב חריף ודבש.‬ ‫-רוטב חריף, דבש. בסדר.‬
‫תוציא את זה ותן ביס גדול.‬
‫לא, אני לא יכול…‬ ‫-כן!‬
‫אתה יכול. אני מאמינה בך.‬ ‫-מה יש לכם בפורטלנד?‬
‫כולם רוצים שאוכל בביס אחד!‬
‫אתה חייב לקבל את כל הטעמים בביס אחד.‬
‫אני מבין.‬
‫את לא אכלת את זה בביס אחד.‬
‫אני עובדת על זה.‬
‫טוב. הינה זה בא.‬ ‫-מוכן?‬
‫כן! כמעט. בבקשה.‬
‫כן?‬ ‫-זה טעים.‬
‫כן.‬ ‫-בלגן, אבל טוב.‬
‫זה מדהים.‬ ‫-ואו.‬
‫מה לגבי המריונברי בוופל?‬ ‫זה די גאוני. מי חשב על זה?‬
‫הבחורה הזאת. האדם הזה.‬
‫למה לי יש תוכנית,‬ ‫ולשתי היפהפיות האלה אין תוכנית?‬
‫נראה לי שאפשר לארגן משהו.‬ ‫-יש כאן פוטנציאל לתוכנית טובה.‬
‫אני אוהב אותך. אני אוהב את וופל המריונברי‬ ‫שלך עם העוף המטוגן וביצת השליו,‬
‫והדבש מעל.‬
‫שמחה שאהבתם את זה.‬ ‫-אני אוהבת את זה, תודה.‬
‫לא הייתי מצליחה בלי הצוות שלי.‬
‫כן!‬ ‫-כן!‬
‫בניגוד אליי. אני עושה הכול בעצמי.‬
‫- בשירות עצמי – עוגות תוצרת בית -‬
‫עוגות הפאי האלה‬ ‫מיוצרות בעבודת יד על ידי בארט ואן־דומלן.‬
‫- איש הפאי -‬
‫אני פשוט אוהב את התהליך.‬
‫- קטן 8 דולר, גדול 18 דולר -‬
‫אתם חלק ממערכת הכבוד, אנשים!‬
‫אל תנצלו זאת לרעה. תעשו מה שכתוב.‬
‫זה בשביל ריצ'רד.‬
‫פאי!‬
‫יפה מאוד!‬
‫זה ההוא שהפלתי.‬
‫המריונברי.‬ ‫-הפלת את זה?‬
‫כן. זה עדיין טוב.‬
‫איפה המריונברי?‬
‫קוראים לזה ברמבל.‬ ‫-זה טעים.‬
‫לחייכם, אנשים!‬
‫לחיי האנשים האהובים עליי!‬
‫תן את המצלמה למאט לרגע,‬ ‫כי אני צריך לתת לך משהו.‬
‫בננה.‬
‫זה בשבילך.‬
‫- פורטלנד מוזרה לתמיד -‬
‫אני ממליץ על פורטלנד, אורגון.‬
‫כנראה עיר האוכל הכי טובה לנפש שהייתי בה,‬
‫כי יש כל כך הרבה מקומות מוצלחים‬ ‫בשטח קטן במיוחד.‬
‫אני אוהב את הצעירים המבריקים והיצירתיים‬
‫שלוקחים חללים קטנים‬
‫ומייצרים טעמים כבירים מתוכם.‬
‫למה לא באתי הנה קודם?‬
‫תראו, אני זקן מאוד.‬
‫הייתי יכול לבוא כבר מזמן.‬
‫אז אל תיתנו לזה לקרות לכם.‬ ‫תלמדו מהטעות שלי.‬
‫פורטלנד, כולם!‬
‫כן.‬
‫- פורטלנד, אורגון – העיר העתיקה -‬
‫"בבקשה שמישהו, בבקשה שמישהו‬
‫בבקשה שמישהו, בבקשה שמישהו‬
‫מישהו‬
‫בבקשה שמישהו, בבקשה שמישהו‬
‫מישהו‬
‫בבקשה שמישהו, בבקשה שמישהו‬
‫מישהו‬
‫בבקשה שמישהו, בבקשה שמישהו‬
‫מישהו‬
‫בבקשה שמישהו, בבקשה שמישהו‬
‫מישהו‬
‫בבקשה שמישהו, בבקשה שמישהו‬
‫מישהו‬
‫שמישהו יאכיל את פיל‬
‫בבקשה, שמישהו‬
‫שמישהו יאכיל את פיל‬
‫שמישהו יאכיל אותו עכשיו"‬
‫תרגום כתוביות: לאה שרמן־קיש‬