NETFLIXOVA DOKUMENTARNA SERIJA
Odavde su?
Da, odavde su. Znaš li otvarati kamenice?
Kad gurneš nož unutra, osjetit ćeš vrh, kao ulaz.
-Da. -Prođeš uz gornji dio…
i to je to!
-Za mene? -Uživaj, da.
Hvala. U redu, ljudi.
Kako vam se ovo sviđa?
Sjajan vam chef otvara kamenice dok pijete Chenin Blanc u zaljevu.
Nemoj samo mene hraniti. I ti jedi. Odlične su.
-Dobro. Živjeli. -Živjeli.
Želiš li probati?
Valjda.
Dakle, trebaš…
-Ovdje? -Da.
-Guram što jače mogu. -Dovoljno je duboko.
-Što misliš o Portlandu? -Dosad mi se sviđao.
Sretan, gladan čovjek
Putuje diljem mora i kopna
Pokušava razumjeti
Umjetnost tjestenine, svinjetine, piletine i janjetine
Vozit će prema tebi
Letjet će prema tebi
Pjevat će za tebe
I plesat će za tebe
Smijat će se s tobom
I plakat će za tobom
Samo jednu stvar traži zauzvrat
Nahranite ga, nahranite
Neka netko nahrani Phila?
Neka ga netko odmah nahrani
PORTLAND, OREGON
Znate li koji gradovi imaju najbolju uličnu hranu?
Marrakech, Rio de Janeiro, Bangkok
i Portland u Oregonu. Da.
To me zapanjilo.
Ako ste poput mene, volite uličnu hranu.
Zašto? Ležerna je, jednostavna i sjajna kad je dobro pripremljena.
Trebamo zahvaliti gradskoj vlasti na ovom obilju.
Ulična hrana procvjetala je u recesiji,
a otvaranje poduzeća pojednostavljeno je.
To je pametna vlada.
Kako nikad nisam bio ovdje? Doslovce je dva sata od moje kuće.
Nikad ovdje. Nikad nisam bio.
Malo sam glup.
Ali rečeno mi je da ću se brzo opametiti u nečemu zvanom food pod.
Što je food pod? Dvorište s restoranima.
Najbolji je, kažu mi, Prost! Onamo trebate ići.
To je sjajno izabrana skupina komplementarnih kamiona s hranom.
Ne biste očekivali dobiti hranu od tri, četiri zvjezdice.
Ali dobijete.
POVIJESNI MISSISSIPPI
Michael Russell piše o ovim food podovima već deset godina.
Ovdje je nastala cijela kultura.
Svaka kul četvrt ima svoj food pod.
-Tko je ovaj mladić? -Zdravo. Deepak.
Bok, Deepak, ja sam Phil. Ovo je slavna Desi.
-Da, jest. -Volim indijsku hranu.
Htio sam uzeti piletinu,
no mlada dama rekla je da moramo naručiti janjetinu.
-Od svake po jednu. -Stižu ubrzo.
U redu. Sjajno.
Naručimo još nešto dok se ovo priprema.
-Što da uzmem? -Kušaj Yolko Ono.
-Yolko Ono, a zatim… -The Sriracha Mix-A-Lot.
Da, može.
-Sad ću ih pripremiti. -Hvala.
-Dva smo obavili. -Treća runda.
Dvije stvari smo naručili. Trebamo li naručiti još što?
-Desi, Fried Egg. -A Matt's Barbecue? Idemo.
Matt's Barbecue. Može. Najbolji roštilj u gradu.
Ovdje?
-Kako ide? Ti si Matt? -Kako si? Jesam.
Mike govori jako lijepo o tebi.
-Da, sjajno. -Može li od svega po malo?
Da, dat ćemo vam od svega po malo.
To mi je najdraže, po malo od svega.
-Drži ga kao bebu. -Opa!
-O, mamice. -Što će Mike jesti?
Bacite oko na ovo, ljudi!
To želite čuti.
Mi smo ovdje.
Ako budete imali sreće, dobit ćete ostatke.
Dakle, prsa, rebarca, jasno…
-Puretina, moja omiljena. -Ukusna je.
-Kobasica s jalapeñom i cheddarom. -Sjajno.
Svaki zalogaj na pladnju…
-Da. -…prilično je fenomenalan.
Jest.
Fried Egg I'm in Love.
Dobro je.
Ovo je prekrasno.
Voliš li glazbu Yoko Ono? Po kojoj je nazvan.
Daleko ispred svog vremena i draga osoba.
Imala je užasnu reputaciju. Nije kriva za raspad Beatlese.
A zašto su se raspali?
Više nisu mogli podnositi Ringove šale.
Sljedeće, indijska hrana.
-Ovo je janjetina? -Točno.
Pogledajte ovo. Janjetina, ljudi.
-Prekrasna je. Da, to je lijepo. -Ne čudi me što ti se sviđa ovdje.
O, Bože! Sviđa mi se ovo.
Desi je najbolji.
Gdje je on?
-Deepak je ondje. -Deepak je sjajan.
Mladiću, Deepak.
Ovo je jedan od najboljih indijskih restorana
u kojem sam bio, a ti radiš u malenoj prikolici.
Koliko već dugo kuhaš?
Kuham u prikolici već šest godina.
Radio sam kao informatičar.
Odlučio sam da nakon 40. godine promijenim posao i otvorim prikolicu.
-Zato te volim. -Da.
Jer ti je srce u ovome. I odrekao si se informatike.
-Da. -Mogu te pitati nešto o tome?
-Jer moje računalo… -Ne! Zaboravio sam.
Nekad me pitaju: „Popraviš li mi računalo?“
-„Ne, no mogu vam pripremiti curry.“ -Ako ovo možeš, briga me za računalo.
Madison, jako su mi ukusni tvoji sendviči s jajima.
-I mislila sam to. -Odlični su.
Često u sendviču s jajima bude kajgana.
Želiš da iscuri kad ga zagrizeš. To je…
-To je samo po sebi umak. -Točno.
Zašto to ne rade svi?
Jer ne žele da im zaprlja košulju?
To nam je najveća zamjerka. „Žumanjak mi je na košulji.“
-Da. Što ste očekivali? -Tako je to. Nije mi žao.
Nije ti žao.
-Matte… -Hej, Phile.
-Za stolom genija sam. -Kakav je bio roštilj?
Jedan od najboljih u mom životu, to ne kažem tek tako.
-Sjajno. -Nevjerojatno.
Rekao sam veliku.
Za nove prijatelje. Za Portland. Gdje si bio cijelog mog života?
Sjajno.
Toliko je zabavno…
jer je hrana spektakularna.
Zaista je dobar, zar ne? Vidi je!
Snimit ćemo širok kadar.
Nastavi stajati, jesti i zabavljati se.
Ako nastavim s time, imat ćeš puno širokog.
Bio sam jednom u Moskvi.
Rusi su me zamolili da svoju seriju prilagodim u Svi vole Kostju.
Pogledajte Exporting Raymond.
Moja obitelj ga obožava jer mnogo patim.
No u Moskvi sam se zaljubio u njihovu hranu.
Nisam to očekivao, ali sve je
ukusno i napravljeno da se sjajno slaže s votkom.
-Bok! -Bonnie Morales?
-Da. -Ja sam Phil.
-Drago mi je, Phile. -Meni također.
Čuo sam da je jedan od najboljih restorana u Portlandu
mjesto zvano Kachka.
Jelovnik je inspiriran Rusijom i drugim bivšim sovjetskim republikama.
Nisam sveznajuć, ali pretpostavljam da Bonnie Morales nije rusko ime.
Moji roditelji došli su iz SSSR-a i željeli su lijepo američko ime.
Bonnie im je zvučalo tako egzotično i američki.
A moj suprug preziva se Morales.
-Napola je Meksikanac, pa… -Je li to on?
-To je on. -Zdravo. Ja sam.
-Što radiš tu? -Israel. Također nije rusko.
Zdravo.
Koje ti je djevojačko prezime?
Frumkin.
-Eto vidiš. -Neću reći da je Morales bolje.
-Jest! -Ne bih vrijeđao Frumkinove.
-Da, zašto bi? -Ne.
Slušaj, i ja sam Židov. Imamo puno smiješnih imena.
-Tako je. -Mnogo Lipschitza.
Kakva je ovo votka?
Ovo je naša votka od hrena.
Trebaš nazdraviti.
-Za što? -Za Phila.
To je baš slatko. I za vas.
Cijelu si ispio. Ja pijuckam.
Kad popiješ malo shvatit ćeš da želiš popiti cijelu.
Dobro, želim bocu ovoga u kovčegu.
Možemo to srediti.
-Vidi ovo. -Evo ga. Krećemo.
-Sklonimo ovo. -Ne mogu biti sretniji.
Moja punica smatra da na pravilno postavljen stol
ne bi trebalo moći staviti prst između dva tanjura.
-Treba biti posve pun. -Svaki bi trebao biti takav.
-Da. -Zar ne?
Ovo su peljmeni, goveđe, svinjske i teleće okruglice.
-Tko ovo ne voli? -Da.
Preliveni s malo maslaca, malo octa i smetanom,
mliječnim proizvodom koji pravimo.
Mnogo je ukusnije nego što izgleda!
To… Ne. Izgleda…
Kad bih dobio novčić svaki put…
Izgleda… Prekrasno je.
To su male okruglice.
Ali onda dolazi eksplozija okusa.
Nisam to očekivao.
Mislio sam da će to biti samo ugodno. Nisam očekivao da će biti jače začinjeno.
O, čovječe. Sjajno je.
Želimo da ljudi dodaju ovu kuhinju
-u svoju mentalnu zbirku recepata. -Točno.
„Što ću danas večerati?“
-Ne pomisliš na rusku hranu. -Sushi, talijanska.
Misle da će biti dosadna i vrlo…
-Jednolična. -Da, jednolična.
Evo ga.
-Bok. -Zdravo.
-Ovo je Francisco, glavni chef. -Drago mi je.
Drago mi je.
Glavna faca je stigla. Ti si glavna faca.
Pokaži što imaš.
-Hajde! -Svašta imam.
Ovo je jedno od naših klasičnih jela. Zec u glinenoj posudi.
Kuhano u domaćoj smetani.
Malo vrganja. Višanja.
I gomila češnjaka.
Gomila češnjaka.
Želiš li raditi u restoranu?
Raspitivao sam se za praksu,
ali vlasnici mi nisu odgovorili, pa…
Otkud ime Kachka?
Kad smo odlučili otvoriti restoran,
odmah sam pomislila na očevu majku, koju nikad nisam upoznala.
Tijekom Drugog svjetskog rata Nijemci su napredovali u Bjelorusiju,
a ona je pokušavala uvjeriti obitelj
da bi svi trebali otići.
Otišla je s tromjesečnim djetetom u naručju,
krenula je prema Rusiji, zaustavili su je:
„Ti si Židovka.“ Odgovorila je: „Ne, Ukrajinka sam.
U prolazu sam, putujem k obitelji.“
Rekli su: „Dobro, ako si Ukrajinka, kako se na ukrajinskom kaže patka?“
Nije znala ukrajinski, pa je pretpostavila da se kaže „kachka“.
I propustili su je.
I ispostavilo se da „kachka“ znači patka na ukrajinskom,
bjeloruskom, poljskom i jidišu.
-I da ti riječ „patka“ spašava život. -I da ti spašava život.
I za mene je ovo bila tako važna riječ.
Svatko ima vlastitu verziju „patke“…
I… Malo sreće…
-Da. -…od koje svi živimo.
-Sreća je važna. -Lijepa priča.
-Nevjerojatna. -Hvala.
Za sve što nas povezuje.
-Baš slatko. Zar ne? -Da, svi imamo nešto
i danas je važno sjetiti se toga.
A sad vožnja biciklom kroz grad.
Da, ovaj park nalazi se u gradu.
Hej, psiću.
Dva psića.
Peter Cho dugi je niz godina bio poznati chef u New Yorku,
a onda se preselio u Portland i otvorio nevjerojatno mjesto Han Oak u svojoj kući.
Da.
Ima predivnu obitelj. Upoznao sam njegovu ženu Sun
i sinove Frankija i Elliota.
Spreman? Baci je…
Ravno u lice.
Posrećilo mi se.
Danas mi priprema privatni ručak u svojoj garaži.
Ovo je vaša kuća?
Da, živjeli smo ovdje pet godina.
-Ne bih ni slutio da je ova oaza ovdje. -Sigurno.
Dobro, imamo malo rebarca.
Ovo je kalbi, mariniran.
Lijepa su i prošarana masnoćom. Jako su masna, ukusna.
Daš mi pet?
Posluga je vrlo entuzijastična.
Hej, što kažeš na piće?
Doneseš li tatino omiljeno piće iz hladnjaka?
Možeš ga i otvoriti, zar ne?
-To je to? To si želio? -To je to.
-Frankie… -Možeš otvoriti?
…najbolji si.
Jesi li najponosniji
kad ti dijete prvi put donese pivo?
Hvala, Frankie! Želiš otvoriti?
Snažan si. Ali to…
To je mikrofon.
Bok!
Bravo. Hvala na pivu, Frankie.
-O, što… -Hvala!
Što se događa?
Portland je zahvatilo ludilo za Smashburgerom.
Pa smo odlučili stisnuti nekoliko pljeskavica,
staviti u ovo bao pecivo i onda to ispeći.
Ovo je poput okruglice pržene na tavi…
-Ali to je cheeseburger. -Da.
Ljudi, tko ovo ne bi volio. Dajte.
Mislim da će to biti fond za fakultet.
Naravno. Ti bokca!
Jedan od sjajnih izuma za koje pomisliš: „Zašto to već nisam jeo?“
Možeš ti to, kompa. Možeš. Ne diraj ovaj dio. Vruć je.
Jako dobro!
-Bravo, kompa. Da! -Odlično!
Učenik je zamijenio učitelja.
Napravit ću ti golemi wrap od salate, ali pazi ovo.
Znaš koliko ovo velik zalogaj mora biti?
Toliki da ga jedva možeš ugurati u usta.
-Cijelog? -Da, moraš. Tako se to radi. Ovo je…
Ozbiljno? Nikad za to nisam čuo. Stvarno?
-O, da. -Moraš…
Izgleda ogromno.
-Evo ga. -Da. A Richard?
-Da. Svi ćemo. -I Richard?
-Stvarno? -Da.
Čak i klinac to može s okruglicom kao od šale.
Što?
-U redu, idemo. -Dobro.
-Svi zajedno. -Možeš ti to. Da. Živjeli.
Opa.
Gledaj.
Idemo!
-Nije najbolji trenutak da ti kažem… -Previše.
-Razvalio si. -Bravo.
Obožavam ovo. Držiš se ovako dok jedeš.
Moraš biti oprezan.
Totalno. Dobro…
Ovo je bilo spektakularno. Bok.
Mogu jesti…
Pojesti deset okruglica na tanjuru u deset zalogaja.
Možeš?
-Deset okruglica u deset zalogaja. -Samo se hvali.
Da, voli se hvaliti. Skromno hvalisanje, zar ne?
-To je pravo hvalisanje. -Da, je.
Samo „hvalisanje“. Nije on skroman.
-U redu, želim završiti jelo u miru. -Dobro.
Kvragu.
Volite li prirodu?
Danas idemo u vožnju kajakom okrugom Clackamas.
Unatoč opasnim uvjetima…
Ostavlja divovski trag.
…glupi Richard želi da uđem u mali kajak.
Ovo mi je najgori dio.
Da ponovim, ljudi. Iako sam postao
malo pustolovniji tijekom ovih emisija…
-Okrenuto je na pravu stranu? -Jest.
I dalje nisam baš ljubitelj prirode.
Zbogom, Monica.
Pomakni ruke prema sredini.
Ovako?
Ne ide mi ovo.
U roku od pet minuta, ramena su me boljela od vožnje kajakom i veslanja.
Mislim da dobivam skorbut.
Naginješ li se naprijed dok veslaš?
Čim uronim veslo i okrenem ga,
sva voda s vesla ulije mi se ravno u krilo u čamcu.
A onda to učiniš ovako i sva ta voda ti se ulije u krilo.
Moj jedini zahtjev koji sam svima iznio
jest da se ni pod kojim okolnostima ne bih smio smočiti.
Ne bih se trebao smočiti. Kao Gremlini.
Nabrajam.
Dobro došli u još jednu epizodu Pokvarenog kajakaša.
Odjednom se susrećem s ljudima koji nekako uživaju.
Oprostite mi. Prvi mi je put.
-Kako mi ide? -Sjajno.
Mislim da počinjem shvaćati zašto.
Ovo smiruje.
Jako lijepo!
Jako lijepo.
Ja sam kajakaš.
Volite li Top Chef? Jeste li gledali Top Chef Portland, Oregon?
Ako jeste, onda volite Shota Nakajimu.
Danas idemo na jako kul mjesto koje tako ne zvuči, Jacobsen Salt Company.
Sastajem se s direktorom solane Jacobsen
sa Shotom, Benom Jacobsenom.
Tip zna mnogo o soli.
-Hej, ljudi. -Mislio sam da je sol sol.
-Ali očito nije. -Jest, ali nije.
-Drago mi je. -I meni.
Dobro došli. Idemo do vode.
Dobro. Neću se smočiti, zar ne?
Ovo je zaljev Netarts,
provest ću vas ovuda, pokazati vam unos vode.
Imamo ovu zgodnu malu solanu.
-PVC cijev širine pet cm je u zaljevu. -Sviđa mi se to.
Kako to misliš? Sva…
-Sol prolazi kroz ovu cijev? -Da, morska voda.
Morska voda, kroz ovu malu cijev?
Ovu malu, nikakvu cijev. Da, točno.
Slušaj, znam dosta o takvim cijevima.
Ovdje se uzgajaju deseci milijuna kamenica.
-Ovo je zaštićeni estuarij. -Da.
Ovo područje neće imati veliki masovni razvoj.
-Sjajno. -Kvaliteta naše soli
izravno ovisi o stanju zaljeva.
Mi doslovno destiliramo taj okoliš
Ne možete ne voljeti divovska stabla tik uz obalu.
Prekrasno je.
-Da vam pokažem kako se proizvodi sol? -Da.
-Evo što znam o soli.
Moj je otac… Svaku hranu koja bi se poslužila,
učinio bi ovo.
Majka bi rekla: „Maxe, zašto prvo ne kušaš?“
A on: „Volim sol.“
-Stavljamo mrežu na kosu? -Stavljamo.
Zdravo.
Ovdje se kuha.
Morsku vodu filtriramo i prokuhavamo da uklonimo kalcij i magnezij.
Tako se to radi diljem svijeta?
Imate različite morske vode i koristite različite postupke,
i dobijete različite vrste soli.
-Dobro, da vidimo sol. -Idemo.
Ovdje možeš skuhati mnogo tjestenine. Mnogo tjestenine.
-Koliko solite vodu za tjesteninu? -TKT, Točno koliko treba.
Ovdje postaje jako zabavno.
Lagano zagrijavamo prostor ispod ovih stolova za isparavanje.
-Da. -Možete vidjeti
kristale soli koji se formiraju na površini.
-Ovo je metoda? -Ovo je metoda koju koristimo.
O, Bože.
-Nije li lijepo? -Već je jestiva?
-Ovo je prekrasna pahuljica. -Pogledaj ovo.
-Pogledaj. -Predivno.
-Poput snježne pahuljice. -Prekrasna je.
Živjeli.
-Sviđa mi se. Traje. -Nije li kul?
-Da, slatko je na kraju. -Da.
-Svatko, kad jednom okusi odlične soli… -Da.
…osjetit će razliku.
Upravo sam to okusio i bilo je to na neki način otkriće.
-Apsolutno. Želiš li ovo probati? -Da! Želim.
Dobro.
-Počni odavde. -Znao sam da postoji pogrešan način.
-Vidiš kako je otišla onamo… -O, da.
…cijelom dužinom.
Možeš ići i do kraja.
-Svaka čast. -Ja sam sol… Kako se zove ovaj posao?
-Solko? -Solar.
Ja sam solar.
Pogledaj unutra.
Prekrasan snijeg ili ilegalna droga.
Roditelji su rekli da trebam plan B.
-Phil. -Phile, drago mi je.
Opa, stvarno je dobra.
Kad pomisliš da si shvatio ovaj grad,
Portland te iznova iznenadi.
Peter me vodi u jedno od svojih najdražih mjesta,
kamion koji poslužuje kuhinju za koju nisam ni znao.
Idemo u Ruthie's
gdje se hrana temelji na mormonskoj tradiciji,
ali pripremljena je na portlandski način.
Sviđa mi se. Hajde. Idemo.
Zar ne?
-Hej. -Kako ide?
-Ti si Colin? -Jesam.
-Phil. -Drago mi je.
Drago mi je.
-Što ima? -Što ima, stari?
U maloj prikolici Colin i partner Aaron napisali su
kulinarsko ljubavno pismo Colinovoj baki Ruthie.
Obojica dolazimo iz Ogdena u Uti.
Moja baka, po kojoj je kućica dobila ime, je mormonka.
Ona ima ward kuharicu.
Svi iz njezine crkve prikupe recepte svojih obitelji i stave ih u tu knjižicu.
-Da. -Inspiraciju crpimo
iz kuhanja moje bake,
ward kuharice
i, naravno, lokalnih farma.
-Sjajno. -Da sjednemo?
Da, vaša hrana je gotovo spremna.
Gle, ondje su pića za nas!
Zdravo.
-Superiška. -Coline.
Imamo kukuruznu salatu.
Malo mariniranih rajčica.
-Divno. -Bosiljak.
A na vrhu su kukuruzni kruh i prženi sirak.
Ovo je naš mali riblji sendvič.
Bio je usoljen sat vremena.
Čvrstoća ga čini ukusnim i hrskavim.
Ovo je svinjska coppa, poput svinjskog odreska.
Sušen je dan u ružičastoj soli.
-Da. -Vakuumiran se kuha 24 sata.
-Da. -Pržen na peći na drva.
Ovim se jako ponosimo. Ovo su svitci moje bake Ruth.
Jedem ih čitav život.
Oni su mi među omiljenom hranom.
Smiješe se.
Sretni su.
Hvala, Coline.
Znaš, dobiješ od svega po malo.
Stara, kad bi barem imala palčeve.
Tako svježe i hladno i…
kukuruz i rajčice i…
hrskavo i sirasto.
-Fantastično je. -Sjajno je.
Već si pojeo svoje?
Da, jedan zalogaj. Nisi ni primijetio?
-Ovo je slično saamu, zar ne? -Da
-Od svega po malo. -Od svega po malo.
-Sad razumijem koncept. -Odlično je.
Imam li sve?
-Da! -On je kriv!
Vidiš? Sad učiš.
Kad pomisliš da ne možeš nadmašiti svinjetinu.
O, Bože.
Ovo je ukusni riblji sendvič na prekrasnom pecivu s odličnim umakom.
Dobar je, ne?
Zašto svaki američki riblji sendvič mora biti pržen? Ne mora.
Jednostavno je ukusan. Mogao bih ga jesti dva-tri puta tjedno.
Ovo je najbolji sendvič od ribe ikad napravljen.
Hej, hvala. Volimo čisto, svježe i zabavno.
Želim da ljudi jedu mnogo naše hrane, i ne želim da ih to uspori.
Ovaj tjedan sam jeo najbolju hranu iz kamiona u životu.
Da. Mnogo ljudi rade posebne stvari i…
-U sićušnom prostoru. -Da.
U tome je prednost kamiona, mali su.
Ne možete poludjeti. Jako je usredotočeno. Morate raditi ono u čemu ste najbolji.
-Da. -Dakle…
Uzimam tvoju stražnjicu. Misli si što hoćeš.
-O, Carly i Crystal, pretpostavljam. -Phil, pretpostavljam.
Da! Pretpostavljaš točno!
Kad uđete u Doe Donuts u kojoj prodaju veganske krafne,
pomislite da ste ušli u scenu iz Portlandije.
Kad čujem „veganske“, bojim se da neće biti dobre kao obične, nezdrave krafne.
I onda kušaš krafne.
Pobrinut ćemo se za tebe. Nećeš znati razliku.
Počet ću s onim što predlažete.
Najpopularnija je Portland Fog.
Glazura je od Earl Greya.
Na vrhu ima malo šlaga, posipana je sa sjemenkama vanilije.
-Portland voli Earl Gray. -Zašto?
-Mi smo mračnjaci koji vole mračnu hranu. -To je urnebesno.
Pogledajte ovo.
Da, razumijem kako izgleda.
Čekajte malo. Ako je veganska, od čega je?
-Od kokosa i soje. -Tko bi rekao.
Većina ne bi. Većina naših kupaca nisu vegani.
-Dolaze zbog ukusnih krafni. -Pametni su.
-Oregon Trail. -Čovječe!
Volimo kombinirati slatko i slano.
Pereci, bučine sjemenke, svježe maline, čokoladne mrvice.
-Ovo je hranjiv doručak. -Savršena hrana za planinarenje.
Da.
Još je savršenija bez planinarenja.
-Ovo je vaše mjesto. Vi ste vlasnice. -Da, ja i Crystal.
Mislile smo, zašto ne raditi veganske krafne
-prije ikog drugog… -Vi ste bile prve?
Prve i još uvijek jedine.
-Je li? -Da.
-Što ti je najdraže? -Kukuruzni uštipak.
Kukuruzno tijesto, glazura od javorova sirupa i kukuruzni streusel na vrhu.
Uštipci nikad nisu mali.
Nisu. To je jedna od dobrih stvari kod njih.
Ajme. Dođe mi da psujem.
Naivno, Carly i Crystal pozovu me u kuhinju.
-Sviđa mi se ovo. -Ovo je glazura od rabarbare i mlaćenice
s kardamomom, oraščićem i kokosovim mlijekom.
-Indijska. -Vrijeme je da uništimo krafne.
Što misliš? Treba još, zar ne?
Trebalo bi malo više.
-Bio sam sramežljiv. -Zavrti je.
Baš tako.
Radim krafne.
Dodajte šafran i kokosove listiće.
Onda bih je pojeo.
Opa! Nikad nisam kušao takvo što.
Ova krafna od breskve jako je bogata.
Previše?
Rekla bih da je dovoljno.
-Daj da vidim tvoju. -Ondje je. Iza tebe.
Profinjeno.
Ne želim ti se miješati u posao,
ali možda bi mogla dodati malo mrvica.
Ovo je uštipak od crnog grožđa s glazurom od bademovog maslaca.
-Da. -Postao sam prilično dobar u ovome.
A posebno sam dobar u ovome.
Ovaj bademov maslac i krafna od grožđa
vrhunsko su iskustvo maslaca od kikirikija i marmelade.
Mislim da vam to treba. Mislim da meni to treba.
Ti si možda genijalka.
Richarde… Ovaj je predobar za tebe.
Dat ću ga Mattu.
Malo kapa.
Pojeo sam oko 12 krafni.
Svaku koju kušam postane mi najdraža.
Svaka pomisao da veganstvo
možda nije dobro koliko ne-veganstvo,
nestala je.
Sad obožavam veganske krafne.
Hej, Google, nazovi Paula Reisera.
-O! Zdravo. -Molim?
Zdravo, Phile.
U hotelu u kojem odsjedam
u sobu su mi stavili ove ukusne portlandske praline.
„Moonstruck“. Jednu sam već pojeo. Mislim da je i Richard.
Jesam.
-Što je to? -Ovo je kao loš pornofilm.
Gledam Židova kako jede
dok nemam ništa.
Nemam ništa. S čim su punjene?
-S piletinom? -Divno…
Zato su ove praline tako neobične.
Stvarno? Jer misliš da će biti od kremaste karamele.
Imam i jednu s gljivama i bosiljkom.
Imam… Ovdje je ludo.
Mliječne čokolade s crnim bakalarom.
Što?
To nije u redu.
Što si danas jeo?
Pa, smiješno je što pitaš. Zapisao sam. Samo malo.
Nisam jeo ništa zanimljivo.
Fora što je emisija o kamionima s hranom
jer sam odgajan da ne jedem iz kamiona.
Niti da budem u njihovoj blizini. „To je palo s kamiona, nemoj to jesti.“
-U Portlandu su to poboljšali. -A jedeš iz kamiona.
Uzdignuli su ih na razinu umjetnosti.
Što ako se razboliš i odeš vikati na njih, a njih nema?
-Premjestili su se na drugi ugao. -To je prednost restorana na kotačima.
-Paule… -Da? Pa, dobro.
-…došli smo do dijela naše emisije… -Da.
-…velikodušno si se javio za… -Da.
-…ono što nazivamo šalom za Maxa. -Jesam.
I izrezat ćeš sve što je prethodilo, ali...
Doma sam pronašao staru snimku Myrona Cohena.
-Volim ga. -Volim Myrona Cohena.
-Odrastao u tvojoj četvrti. -Jest.
„Odrastao je.“
-Da. -Kad si bio… 1847.,
On je živio u… Ti si odrastao u njegovoj četvrti.
Kad sam čuo ovu šalu, rekao sam: „To je šala za Maxa Rosenthala.“
Smanjit ću židovstvo za 12 do 15 %.
-Dobro. -Kao automatski rez.
Stariji gospodin
dobije srčani udar i ode u bolnicu.
Ondje je nekoliko tjedana. Potpuno se oporavio. Dođe kući i jako je sretan.
Vidi svoju lijepu ženu i osjeća se malo usamljeno.
Zaljubljeno gleda suprugu, podiže obrvu.
Kaže mu: „Da nisi ni pomislio.
Nećemo takvo što raditi. Bolestan si.
Upravo si izašao iz bolnice.“ Rekao je: „Dobro sam. Mogu…“
A ona će: „Neka liječnik napiše i razgovarat ćemo.“
Vratio se liječniku i objasnio situaciju.
Liječnik kaže: „Rado ću pomoći.“ Izvadi komad papira i olovku i napiše:
„Draga gospođo Levine, kao liječnik vašeg supruga,
uvjeravam vas da se potpuno oporavio. Srce mu je u sjajnom stanju.
Smije obavljati bilo kakve fizičke aktivnosti i imati ljubavne odnose.
Ne samo to, zahvaljujući novim lijekovima koje uzima
ima snagu, izdržljivost i energičnost upola mlađeg čovjeka.
-Kako vam se to čini?“ -Tip kaže: „Liječniče, učinite mi uslugu.
„Prekrižite 'Gđo Levine' i stavite 'Onima kojih se tiče'.“
Da!
Da je tvoj tata pričao tu šalu, ubacio bi telefon.
„Nazove liječnika…“
Da, rekao bi: „Da, vidi se da je ovo stara šala.”
Da. Uglavnom, to je to. To je ljepota šale i…
-Jest. -…dajem to Maxu.
Baš slatko.
Ali reći ću ovo. Smijem li ovo reći? Možeš to staviti u emisiju.
Hajde!
Čast mi je ispričati šalu za Maxa jer sam volio tvog oca.
-Hvala. -I oduvijek sam bio,
a i sada sam dirnut i nadahnut činjenicom,
s obzirom na rani dio njegovog života
i neke grozne stvari,
da je postao tako uspješan i sretan čovjek
koji je uživao u pričanju i slušanju sjajnih šala.
Mislim da je to najljepši životni put.
Nije li u tome stvar? Prihvatiti nesreću i pobijediti.
Zbog toga sam ga volio.
-Lijepo. Izrezat ćemo… -Tvoja majka mi je bila bez veze.
Samo… Iskreni smo.
Čekao sam… Znao sam da se nešto sprema.
-Ne! Pusti to. -Slatko.
Želim reći ljudima…
Paul
je posljednjih dana mog oca u bolnici…
Paul mu je snimio šale, a mi smo se smijali i smijali,
bilo je tako slatko i sjajno.
Zauvijek ćeš biti dio te ostavštine.
Bila mi je čast pomoći završiti predstavu.
Da. Da završimo predstavu. Tako je.
-Volim te, Paul. Dobar si dečko. -Volim te.
-Hvala na pozivu. -Pozdravi obitelj.
Hoću. Hvala, Philipe. Hvala, Richarde.
-Hvala, Paule! -Ne zahvaljuj Richardu.
I na kraju jedna od meni najdražih stvari na svijetu,
festival hrane.
Zove se Feast Portland.
Vidjet ćemo neke stare prijatelje i steći ćemo neke nove.
Sve izgleda sjajno. O! Dobro? Dobro smo krenuli.
Bonnie i Israel iz Kachke prvi su koje vidim.
O, evo mojih najdražih.
-Hej. -Bok, Bonnie.
-Kako si? -Bok, Israele.
-Mogu te nahraniti? -Od tebe sve.
Molim te. Izvoli.
Što jedem?
Stare sorte rajčica s pastom od suncokreta,
suncokretovim sjemenkama s ajikom i uljem nevena i suncokreta.
Radiš li išta loše?
Porchetta i breskve?
-I padrón! -Što je padrón?
-Papar. -Zeleni.
Oduzet će mi emisiju ako to ne budem znao.
Hvala.
Pizza s crvenim umakom?.
Ovo je nova verzija preklopljene pizze s tri različita umaka.
Čini me radosnim.
O, Bože!
O, Bože! Što jedem?
Pržena tuna s umakom od kokosa i čilija, leche de tigreom, lubenicom,
duqqom od kikirikija i kokosa i mladim shisom.
Možeš ti to.
U elementu sam!
Čuo sam za vas.
Ovo je Nong's Khao Man Gai,
gdje Nong radi tajlandsku piletinu s rižom.
Evo ga, dušo.
Da, savršeno.
-Nong? -Kako vam mogu pomoći? Da? Vrlo dobro?
-Jako je dobro. -Hvala.
Ne mogu prestati.
-Želite li još umaka? -Da.
Jedući ga, razmišljao sam da bi se ovaj umak trebao prodavati.
A onda sam saznao da se prodaje, Nong's Khao Man Gai umak.
Trebao bi se zvati „Nongin umak koji treba staviti na sve“.
-Umak je izvanredan. -Hvala što si primijetio.
Svatko bi trebao biti dobar u svom poslu poput Nong u svome.
-Jesi li kušala ono? -Želiš li da kušam?
-Da. -Dobro. Mogu.
-Hajde. -Da.
Nong treba odmor.
-O, zdravo! -Došao sam ugovoriti razmjenu.
Ako Nong i meni daš malo tvoje hrane, poznajem Nong,
ona će ti dati svoju.
Onaj ima ljuti umak i med.
-Ljuti umak i med. -Ljuti umak, med. Dobro.
Izvadi to i pojedi odjednom.
-Ne mogu… -Da!
-Možeš. -Što je s Portlandom?
Žele da pojedem u zalogaju!
Moraš osjetiti sve okuse.
Shvaćam. Kako… Ti nisi pojela u jednom zalogaju.
Radim na tome.
-Dobro. Idemo. -Spremni?
Da! Još malo. Tako.
-Da? -Ovo je dobro.
-Da. -I dalje neuredno, no dobro.
-Nevjerojatno. -Ajme.
A kupina u vaflu? To je genijalno.
-Tko se toga sjetio? -Ova djevojka. Ova osoba.
Zašto imam emisiju, a ove dvije prekrasne osobe nemaju?
-Mislim da bismo bili dobar par. -Mi već jesmo.
Volim te i tvoj vafl s kupinama, prženu piletinu i prepeličje jaje
i tvoj med na vrhu.
Sviđa mi se.
Ne bih uspjela bez cijele ekipe.
-Da! -Da. Da!
Za razliku od mene. Ja sve sam radim.
SAMOPOSLUŽIVANJE DOMAĆE PITE
Ove pite ručno radi Bart VanDomelen.
Sviđa mi se procedura.
Funkcionira na načelu poštenja, ljudi!
Ne iskorištavajte to. Učinite kako piše.
Ta je za Richarda.
Pita!
Jako lijepo.
-Ova mi je ispala. -Od kupine.
-Ispala ti je? -Da. I dalje je dobra.
Gdje je kupina?
-Zovu je bramble. -Super.
Za vas, ljudi! Za moje najdraže ljude!
Daj nakratko kameru Mattu jer ti moram nešto dati.
Banana.
Ovo je za tebe.
Preporučujem Portland u Oregonu.
Vjerojatno najbolji kulinarski grad per capita u kojem sam bio
zbog mnogo odlične hrane, zar ne? U malom prostoru.
Volim ove briljantne, kreativne, mlade ljude
koji u malim prostorima proizvode obilje okusa.
Zašto nisam došao prije?
Jako sam star. Mogao sam dolaziti ovamo cijelo vrijeme.
Nemojte da se to dogodi i vama. Učite od mene.
Portland, svi!
Da.
PORTLAND, OREGON STARI GRAD
Netko, molim vas
Netko
Netko, molim vas
Netko
Netko, molim vas
Netko
Netko, molim vas
Netko
Netko, molim vas
Netko
Netko, molim vas
Netko
Neka netko nahrani Phila
Molim vas, netko
Neka netko nahrani Phila
Neka ga netko nahrani sad
Prijevod titlova: Marina Bakarić