‫- סדרה תיעודית של NETFLIX -‬
‫- צ'וקולטריה סאן חינס -‬
‫תודה. עכשיו זו תוכנית.‬
‫זו ארוחת בוקר.‬
‫ואו. זה טוב מאוד.‬
‫אני מבין למה יש תור.‬
‫רוצים צ'ורוס? רוצים? בואו, יש לי הרבה.‬
‫תודה. תטבול פה. טבילה אחת.‬
‫בסדר.‬ ‫-אל תטבול שוב.‬
‫בלי לטבול שוב.‬
‫תודה.‬ ‫-צ'ורוס?‬
‫טוב, ידידי. רוצה לטבול?‬
‫בטח.‬ ‫-פעם אחת.‬
‫איפה החבר שלך? בוא לאכול צ'ורוס.‬
‫כמה זמן עמדת בתור?‬
‫נראה שהתור לוקח המון זמן,‬
‫אבל בגלל שאנחנו באים עם מצלמות,‬ ‫אני לא צריך לחכות בתור.‬
‫ניסית את הגדול?‬
‫שאעז? בסדר.‬
‫תטבלי את כולו. כן.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫אני לא בטוח‬ ‫שמותר לי להראות את מה שעומד לקרות.‬
‫"איש רעב ומאושר‬
‫נוסע לו בים וביבשה‬
‫מנסה הוא להבין‬
‫את אמנות הפסטה, החזיר, העוף והטלה‬
‫הוא ייסע אליכם‬
‫הוא יטוס אליכם‬
‫הוא ישיר בשבילכם‬
‫הוא ירקוד בשבילכם‬
‫הוא יצחק איתכם‬
‫והוא יבכה בשבילכם‬
‫והוא מבקש רק דבר אחד בתמורה‬
‫שמישהו יאכיל‬
‫שמישהו, שמישהו יאכיל את פיל‬
‫שמישהו יאכיל אותו עכשיו"‬
‫- מדריד -‬
‫מדריד היא בירת ספרד.‬
‫אני אוהב את ברצלונה, שמרגישה כמו כפר קטן.‬
‫ציפיתי שהיא תהיה מקסימה, והיא אכן הייתה.‬
‫וציפיתי שמדריד לא תהיה מקסימה.‬
‫אבל היא דווקא כן מקסימה.‬
‫יש בה המון שכונות יפות וכפרים.‬
‫פשוט יש בה הרבה יותר.‬
‫ואז מתגלים בפניך ההוד וההדר של עיר חשובה‬
‫בעלת אלף שנות היסטוריה.‬
‫זה מופלא.‬
‫והאוכל, מרהיב.‬
‫אתם יודעים שאני אוהב שווקים.‬
‫אני חושב שזה מיקרוקוסמוס של העיר,‬ ‫ואולי אפילו של כל החיים.‬
‫גם מדריד אוהבת שווקים.‬
‫בעיר יש 46 שווקים‬ ‫שמפוזרים על פני השכונות הרבות.‬
‫ברובע סלמנקה,‬
‫הכניסה הצנועה הזו לא מובילה לסתם עוד חנות.‬
‫זו למעשה כניסה לשוק מזון‬ ‫שקיים מאז שנת 1882,‬
‫"אל מרקאדו דה לה פז."‬
‫כאן תוכלו לרכוש מצרכים מספקים מקומיים,‬
‫או שתוכלו לנהוג כמוני ולתת למומחים לבשל‬
‫באחד מדוכני האוכל הרבים שבו.‬
‫אנחנו תופסים טורטיות‬ ‫כפריט שטוח שעשוי מתירס‬
‫או קמח שמשמש לעטיפת הבוריטו או הטאקו שלנו.‬
‫בספרד, הטורטייה היא כזאת.‬
‫היא ידועה יותר בשם "טורטייה דה פטאטאס",‬
‫ועשויה מתפוחי אדמה שמעורבבים‬ ‫עם שמן זית, בצלים מקורמלים וביצים.‬
‫למעשה, פירוש המילה טורטייה הוא "חביתה".‬
‫והטובה מכולן היא כאן ב"קאסה דני".‬
‫שלום.‬
‫היי!‬ ‫-היי, פיל.‬
‫דני!‬ ‫-מה שלומך?‬
‫נהדר לפגוש אותך.‬
‫כרמן. נעים להכיר.‬ ‫-כרמן, כן.‬
‫דני גרסיה ואשתו כרמן בטח עושים משהו נכון,‬
‫כי היא נבחרה לטורטייה הכי טובה בספרד.‬
‫יש לנו ויכוח בספרד.‬
‫כן?‬ ‫-עם או בלי בצל?‬
‫חובה שיהיה בצל.‬
‫אין לכם?‬ ‫-טוב. אני מסכימה.‬
‫אני מעדיף בלי.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫שלום.‬ ‫-היי, שלום.‬
‫מה שמך?‬ ‫-נואליה.‬
‫היי, נואליה.‬ ‫-זאת אחותי.‬
‫כל המשפחה כאן. נחמד מאוד.‬
‫הינה זה בא.‬
‫זה לא ייאמן. זו ארוחת בוקר מושלמת, נכון?‬
‫זה בלי בצל, למקרה שתרצה לטעום.‬
‫אני אטעם. אני אזרום איתך.‬
‫מוצא חן בעיניך?‬
‫גם שלך טעים מאוד.‬ ‫-תודה.‬
‫אני,‬
‫אני חושב שאני מעדיף עם הבצל.‬
‫תודה.‬
‫בסדר. עכשיו אני צריך לדעת את הסוד.‬
‫אמי ניסתה מתכונים שונים מתפוחי אדמה.‬
‫ולבסוף היא מצאה את השילוב המושלם.‬
‫אז תפוח האדמה הזה מיוחד,‬ ‫כי הוא נמס קצת, נכון?‬
‫כן.‬
‫הוא נהיה רך מאוד.‬ ‫-כן.‬
‫גם התיבול טעים מאוד.‬
‫את זה אתם לא צריכים לגלות.‬
‫שנסייר קצת?‬
‫מכאן אנחנו קונים את תפוחי האדמה.‬
‫אלה להיום, רק בשבילי.‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫שאלתי בכמה תפוחי אדמה הם משתמשים ביום.‬
‫שבע מאות ושבעים ק"ג.‬
‫ואלפיים ביצים.‬
‫אולי כדאי שאיכנס לעסקי הטורטייה.‬
‫ואו.‬ ‫-כן.‬
‫העסק מצליח.‬
‫או אולי רק לעסקי אכילת טורטייה.‬
‫יש פה כל כך הרבה דברים טובים.‬
‫פיל, נסה את הצדפה.‬
‫לדני יש רעיונות טובים.‬
‫ואו. מה קורה?‬
‫- עשן לימון -‬
‫זה עשן של לימון.‬
‫מה?‬
‫צדפות מעושנות בלימון. זו המומחיות שלהם.‬
‫קסם.‬ ‫-תטעם.‬
‫את אוכלת צדפות?‬
‫מעולם לא אכלתי צדפה.‬
‫כרמן מעולם לא טעמה צדפה.‬
‫הרעיון לא מצא חן בעיניה.‬ ‫אני מכיר הרבה אנשים כאלה.‬
‫הוא מנסה לשכנע אותי לאכול אחת.‬ ‫-כן, למה לא?‬
‫אולי תנסי?‬ ‫-טוב, אנסה.‬
‫יש!‬ ‫-אני אנסה, פיל.‬
‫זה אחד הדברים שאני אוהב לעשות.‬ ‫לגרום לאחרים לחבב דברים שאני מחבב.‬
‫צדפה ראשונה.‬ ‫-יש לי אחת.‬
‫כן.‬
‫תתמקדי בטעם.‬
‫רציני?‬
‫זה כמו אז כשנהגנו לצלול.‬
‫כן.‬ ‫-זה אותו הדבר.‬
‫זה לוקח אותך לאוקיינוס, נכון?‬
‫תודה רבה.‬
‫ממש טעים.‬ ‫-אז את באמת אוהבת את זה?‬
‫כן.‬ ‫-בסדר, יופי.‬
‫עכשיו היא אוהבת צדפות.‬ ‫היא לא צחקה. היא אוהבת אותן.‬
‫זה משמח אותי מאוד!‬
‫מוכנים?‬
‫כל כך טעים.‬ ‫-תודה.‬
‫טועמים את העשן. טועמים את הלימון.‬
‫אבל הטעמים לא משתלטים. תודה.‬
‫כל מה שאני רוצה זה שתנסו.‬
‫הניסיון הוא גמול בפני עצמו.‬
‫"אני לא אוהב דגים".‬ ‫כן, אני מבין, אם אתה בן חמש.‬
‫אבל ככל שאנחנו מתבגרים,‬ ‫הטעם שלנו נוטה להשתנות. אני יודע שזה כך.‬
‫אנחנו רוצים שתנסה מנה מיוחדת של חזיר.‬
‫בסדר.‬
‫העניין הוא כזה. כשאתה בספרד,‬
‫אתה תאכל חזיר כל יום.‬
‫כבר עדיף שתשלים עם זה.‬ ‫כבר עדיף שתמיר את דתך.‬
‫נדיב מאוד.‬
‫ספר החזיר.‬
‫טוב, חברים.‬ ‫-אני בוכה.‬
‫אתה בוכה?‬ ‫-כן.‬
‫זה מושלם. החזיר הזה הוא הכי טוב בעולם.‬
‫הכי טוב בעולם?‬
‫כן, שמעתם נכון.‬ ‫סביר להניח שמדובר בחזיר הכי טוב בעולם.‬
‫אל תכתבו לי, איטלקים!‬
‫אני חושב שאתה צריך לפתוח את הפה.‬
‫כבר קיבלת את לחם הקודש היום?‬
‫אני כמו כומר מנוון.‬
‫אנחנו דואגים לחברי הקהילה.‬
‫תודה.‬
‫נכון שזה יום נהדר?‬
‫מנואל, החבר החדש שלי.‬
‫תראו. נשאר לי קצת.‬
‫בדיוק עברתי בדיקת דם. אני 61 אחוז חזיר.‬
‫כשמתקרבים ללב העיר, מרכז מדריד העתיקה,‬
‫מייד מתרשמים מהארכיטקטורה.‬
‫יופי שנבנה בעבודת כפיים במשך מאות שנים.‬
‫אפשר לראות היסטוריה בכל פינה,‬ ‫בכל רחוב קטן.‬
‫- מסעדת סוברינו דה בוטין -‬
‫האוכל משתלב בחוויה.‬
‫אפשר לטעום את ההיסטוריה‬ ‫והאכפתיות שהדורות הקודמים‬
‫השקיעו כדי לשכלל את המתכונים הללו.‬
‫חקרנו קצת, ומסתבר‬
‫שהמסעדה הפעילה הוותיקה ביותר בעולם‬ ‫נמצאת כאן במדריד.‬
‫זו "סוברינו דה בוטין".‬
‫בוקר טוב. ברוך הבא לבוטין.‬ ‫-תענוג להיות כאן.‬
‫העונג כולו שלי.‬ ‫-תודה.‬
‫היום אני זוכה לסיור‬ ‫במסעדה הנפלאה של אנטוניו גונזלס,‬
‫שסבו וסבתו קנו לפני שנים רבות.‬
‫המקום קיים מאז 1725.‬ ‫משפחתי גרה בבוטין מאז 1930.‬
‫ואו. זה מקום כלבבי.‬
‫עשיר בהיסטוריה ובאופי ובתרבות.‬
‫בחיי.‬
‫זה התנור המקורי.‬
‫זה מ־1725?‬
‫נכון, עוד ארבע שנים הוא יהיה בן 300.‬
‫התנור הזה מעולם לא כבה.‬
‫הלהבה הנצחית נמשכה.‬
‫כל הזמן, אפילו במהלך מלחמת האזרחים,‬
‫משנת 1936 ועד 1939,‬ ‫סבי הקפיד שהתנור ימשיך לבעור.‬
‫זה מיוחד במינו.‬
‫ואו!‬
‫זה כמו מערה קטנה.‬
‫זה החדר העתיק ביותר בבוטין.‬
‫בן כמה המקום הזה?‬
‫לפחות מ־1590.‬
‫היה כאן פונדק, או משהו כזה.‬
‫אז ב־1725 בוטין נבנתה מעל מסעדה אחרת.‬
‫מדהים.‬
‫טוב, בוא נעלה למעלה. עולים כמה מאות שנים.‬
‫אתה מאכיל את מדריד כבר מאות בשנים.‬
‫בטח יש לך סיפורים.‬
‫ארנסט המינגוויי היה‬ ‫אחד הלקוחות הקבועים שלנו.‬
‫ארנסט המינגווי.‬
‫הוא תמיד ישב עם הגב אל הקיר.‬
‫הוא תמיד העדיף שמבטו יהיה לעבר הדלת.‬
‫הוא היה חבר של סבי, ולפעמים‬
‫הוא נכנס למטבח כדי לבשל את הפאייה שלו.‬
‫ארנסט המינגוויי נהג להיכנס למטבח‬ ‫ולבשל בעצמו?‬
‫הוא בישל פאייה, אבל היא הייתה נוראית.‬
‫לכן סבי אמר לו…‬
‫"עדיף שתמשיך לכתוב."‬ ‫-כן.‬
‫"תמשיך לכתוב."‬ ‫-"אני לא כותב, ואתה לא מבשל."‬
‫הגיע הזמן שאטעם את האוכל.‬
‫טוב. מוכן? המומחיות שלנו.‬
‫צלי חזרזיר חלב.‬
‫תראו, אני יודע שזה סרט אימה עבור רבים מכם,‬
‫כשרואים את החזרזירים הללו‬ ‫נכנסים לתנור העצים, מוצאים ממנו,‬
‫נחתכים ונאכלים ברעבתנות על ידי…‬
‫חזירים אחרים, אני מניח.‬
‫אלוהים! והחזרזיר הקטן הזה הלך לפיליפ.‬
‫זה מה שאוכל לומר לחזיר,‬
‫"אני מצטער,‬
‫אבל אני חייב לאכול אותך."‬
‫אנחנו תמיד אומרים שחזיר מנצח.‬
‫העור הוא החלק הכי טוב.‬ ‫-כמובן. עור פריך.‬
‫העור הפריך.‬ ‫-מי לא אוהב את זה?‬
‫אהבתה של המדינה הזאת לחזיר היא רצינית.‬
‫היא משתרעת על פני מאות שנים.‬ ‫הקלטים והרומאים המוקדמים אהבו אותם מאוד.‬
‫ואז בתקופת השלטון המורי,‬
‫אכילת חזיר הפכה לאקט של התרסה פוליטית.‬
‫אתה רואה שאני לא עוצר. יודע למה?‬
‫כי אני מאוד מתעניין בהיסטוריה.‬
‫אנשים, במקומכם, הייתי בא הנה‬
‫מביט בהיסטוריה, מרגיש את ההיסטוריה,‬ ‫אוכל את ההיסטוריה.‬
‫זה טוב מדי.‬
‫עכשיו אפשר להבין למה זו המסעדה‬
‫הפעלה הוותיקה ביותר בעולם.‬
‫זה יספיק, חזיר.‬
‫בעוד אש המסורת העתיקה עדיין בוערת במדריד,‬
‫מתפשטות בה גם להבות כושר המצאה וחדשנות.‬
‫למעשה, עיר הבירה הזאת מתגלה כמרכז חשוב‬
‫לבישול עדכני שמשלב השפעות מכל העולם.‬
‫כאן ברובע סלמנקה,‬
‫עתיד המטבח הספרדי‬ ‫הוא נועז, מגוון ומאוד לא צפוי.‬
‫היי, פיל!‬ ‫-שף.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-נעים להכיר אותך.‬
‫פרסי השף הטוב ביותר הוכרזו השנה,‬
‫ואתה יודעים מי השף הטוב בעולם?‬
‫הבחור הזה.‬
‫שמו של הבחור הצעיר הזה הוא דויד מוניוס.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן, אני בסדר.‬
‫כי אתה לובש כותנת משוגעים.‬ ‫-נראה שלא? אני יודע.‬
‫הכול יכול לקרות היום.‬
‫אתה מוכן?‬
‫יש לו מסעדה מפוארת שנקראת "דיברסו".‬
‫זו המסעדה העממית שלו שנקראת "סטריטסו".‬
‫אני ממליץ לך רק לטעום,‬
‫כי אני מכין לך תפריט ארוך מאוד.‬
‫אז זו רכבת הרים אמיתית.‬
‫אני מקווה שלא אקיא כמו רכבת הרים אמיתית.‬
‫זה סשימי האמאצ'י.‬
‫עם רוטב מוחו שעשוי מוואקאטאי.‬
‫זה עשב תיבול פרואני.‬
‫קיפוד הים הזה‬
‫הוא קצת יותר עוצמתי מזה שביפן.‬
‫"פורטה".‬ ‫-אתה צריך…‬
‫כן. "פוארטה".‬
‫אתה צריך ללמוד ספרדית.‬ ‫-אני אלמד.‬
‫דרך אגב, באיזה רחוב גדלת שזה אוכל רחוב?‬
‫זה נחמד, לא?‬ ‫-זה נחמד.‬
‫רגע, מה קורה?‬ ‫-אני אוכל את זה בשבילך.‬
‫אני אוהב טעמים כאלה.‬ ‫-כן.‬
‫זה חריף, אבל מרענן.‬
‫והשביב עושה את זה כל כך מהנה.‬
‫כן. אתה תאכל הרבה עם הידיים היום.‬
‫יופי. הייתי צריך לשטוף אותן.‬
‫הו, צדפה.‬ ‫-זאת צדפה ספרדית.‬
‫עם גספצ'ו חלפיניו.‬
‫וזה סוג של אמולסיה ממרק טום קא גאי.‬
‫נזכרים מייד באוכל תאילנדי, נכון?‬
‫אני מת על אוכל תאילנדי,‬ ‫ואוכל אסייתי באופן כללי.‬
‫זה חריף ומנחם בעת ובעונה אחת.‬
‫כן.‬ ‫-זו באמת חוויה מיוחדת.‬
‫אני רוצה שאנשים מכל רחבי העולם ירגישו‬
‫שמה שאנחנו מבשלים מתרחש אך ורק כאן.‬
‫זאת אחת ממנות הדגל.‬
‫זה גם הולך טוב עם כתונת המשוגעים שלך.‬ ‫-כן.‬
‫דם של שף שלא היה טוב במיוחד.‬
‫כופתאות ברווז. אוזן חזיר פריכה.‬ ‫זה כל כך טעים.‬
‫אנחנו מכינים קונפי מאוזן החזיר.‬
‫ואז קצת בצל ירוק. מלפפון כבוש.‬
‫איטו טוגראשי.‬
‫זה לא מפסיק.‬
‫זה סוג של פלפל צ'ילי מיפן.‬
‫הו, כן. זה חם.‬
‫אני אוהב את הפריכות של אוזן החזיר.‬
‫ואו! ידעתי שזה יהיה טוב.‬
‫גם במנה הבאה ההשראה מגיעה מתאילנד.‬
‫זה ממולא בעוף.‬
‫זה קיסקיה, חסילון צעיר‬ ‫מהחוף הדרומי של ספרד.‬
‫זה מיונז צ'ילי מתוק.‬
‫גאוני כל כך.‬
‫אני כבר מבין למה כולם מחכים לבוא לכאן.‬
‫בביס אחד?‬
‫אם אתה מסוגל ויש לך פה גדול, אתה יכול.‬
‫כן, אתה מסוגל.‬
‫פה גדול!‬
‫אני אפילו לא יכול לתאר את כל הטעמים.‬
‫בשבילי זה כמו באופרה,‬ ‫כאשר יש המון התרחשויות,‬
‫אבל הכול מתחבר ביחד.‬ ‫-כן.‬
‫המנה הזאת היא אריה יפהפייה.‬
‫אני יכול לקבל משהו לשתות?‬ ‫-כמובן.‬
‫תכננת את זה.‬ ‫-כן.‬
‫קשאסה!‬
‫הביצים של פדרוצ'ה.‬
‫ביצת הדינוזאור שלי.‬
‫זה מתוק וטעים. לא מרגישים את האלכוהול.‬
‫להתראות!‬
‫זה סשימי טונה אדומה מספרד.‬
‫ואו!‬
‫קצת טעם של פחם.‬
‫הקרוקט עשוי מחלב כבשים עם קימצ'י.‬
‫אוכלים את זה בביס אחד.‬
‫אני אתחתן איתך.‬
‫בסדר.‬
‫שאתקשר לפדרוצ'ה, אשתי?‬
‫כן, תבשר לה את החדשות הרעות.‬
‫זאת בטן החזיר הספרדית שלנו.‬
‫זה לא בביס אחד. אל דאגה.‬
‫מה אם אעשה את זה?‬
‫אם תעשה את זה בביס אחד,‬ ‫אנשק אותך בכל מקרה.‬
‫תכננתי לאכול רק קצת מכל דבר.‬ ‫אני מסיים את זה.‬
‫כל ביס מדהים, אבל עכשיו אני מת.‬
‫למנה הבאה שלך,‬
‫תמנון ספרדי צלוי.‬
‫ואו!‬
‫זו לאקסה. סוג של לאקסה ספרדית.‬
‫הולכים על קוקטייל חדש.‬
‫בסדר. תראו את זה.‬
‫זו לחמניית באו עם חזרזיר חלב.‬
‫אני כל כך שבע, אבל אני לא יכול להפסיק.‬
‫איך אני מצליח?‬
‫אנשים שואלים אותי,‬ ‫"איך אתה אוכל כל כך הרבה?"‬
‫ואני חייב לומר, כשהאוכל נהדר כל כך,‬
‫איך אפשר לעצור?‬
‫זאת לזניה.‬
‫ציפית לאדם גדול בהרבה?‬
‫לא! אתה רק צריך לנסות.‬
‫אני לא יודע.‬
‫עוד קוקטייל. נערבב את זה עם השרימפס.‬
‫כן.‬
‫אני באמת לא יודע.‬ ‫אני חושב שזה כוח העל שלי.‬
‫עכשיו ננסה את הגרסה שלנו לראמן.‬
‫רצית תוכנית אוכל.‬
‫מטורף כמה שזה טוב.‬
‫לא, באמת, תזרוק את אשתך, כי אני נכנס.‬
‫אז אנחנו מכינים צ'ילי סרטנים ביין דובדבן,‬
‫ונאכל אותו עם לובסטר.‬
‫אנשים. "סטריטסו".‬
‫זו הייתה אחת מהארוחות הנהדרות אי פעם,‬ ‫או שאני שיכור. אחת מהשתיים.‬
‫מישהו ישים לב אם אוריד את המכנסיים?‬
‫טוב, עכשיו אני רוצה‬ ‫להראות לכם מסעדה מיוחדת מאוד‬
‫שמצאנו כאן במדריד.‬
‫היא נקראת "מו דה מובימיינטו".‬
‫פליפה!‬ ‫-שלום. פיל.‬
‫כן.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-נעים להכיר אותך.‬
‫אני תמיד אוהב להכיר עוד פליפה.‬
‫זה המקום שלך.‬ ‫-כן.‬
‫"מו דה מובימיינטו."‬
‫הבעלים במשותף, פליפה טורל,‬ ‫מציע לא רק לחם טרי בעבודת יד,‬
‫ופיצה בתנור עצים מהטובות בעולם,‬
‫אלא גם הוא וצוותו‬ ‫עושים זאת בדרך מאוד בת־קיימא.‬
‫אנחנו לא רק מכינים פיצות.‬ ‫אנחנו משתמשים בזה לחימום החלל.‬
‫באמת? אז המסעדה מחוממת‬ ‫בעזרת האדים מתנור העצים.‬
‫כן, בדיוק.‬ ‫-ואו. ומה אלה שכאן?‬
‫אנחנו מקררים את החלל בעזרת מים ומאוורר.‬
‫זה מיזוג האוויר, כן?‬ ‫-זה מעין דגם היברידי.‬
‫אנחנו משתמשים בהם כשלא חם או קר מדי.‬
‫היי, כולם.‬
‫נראה טוב.‬
‫פליפה וצוות המומחים שלו‬
‫פועלים עם ארגונים חברתיים‬ ‫כדי לחנוך נוער בסיכון‬
‫ואנשים מאוכלוסיות מעוטות יכולת‬ ‫במטרה לשלב אותם בקריירות בענף.‬
‫התוצאות הן לא פחות טעימות.‬
‫חמישים אחוז מחברי הצוות שלנו‬ ‫מגיעים מאוכלוסיות מעוטות יכולת.‬
‫כך שאנו משתמשים‬ ‫ב"מו דה מובימיינטו" כפלטפורמה לשינוי חיים.‬
‫חצי מהצוות הם אנשי מקצוע,‬
‫וחצי הם אנשים שרוצים ללמוד מקצוע?‬
‫כן.‬ ‫-חמים ונעים כאן.‬
‫מה שמך?‬ ‫-איזבל.‬
‫היי, איזבל, אני פיל. כמה זמן את עובדת כאן?‬
‫כמעט שלוש שנים, מאז הפתיחה.‬
‫ופשוט נהנית לאפות לחם?‬
‫זה הלחם הכי טוב שלנו.‬ ‫-את מכינה אותו עכשיו?‬
‫יש אחד חדש?‬ ‫-כן, אני אוציא אותו.‬
‫באתי בזמן הנכון.‬
‫הכנו אותו הבוקר.‬
‫אני חושבת שאת הראשון הכנתי ב־9:00.‬
‫את נותנת לי את הלחם הישן מ־9:00?‬
‫בבקשה.‬
‫יש בזה אגוזי מלך?‬
‫אגוזים, כן.‬ ‫-ואו.‬
‫תודה רבה.‬
‫אין בעד מה.‬
‫בואו לכאן, תאכלו את האוכל‬ ‫ותתמכו באנשים טובים.‬
‫זה כל העניין.‬
‫אני אוהב את זה.‬
‫הדרך האהובה עליי‬ ‫לחקור עיר חדשה היא בהליכה.‬
‫ומדריד מרגישה כמו אחת מהערים‬ ‫שהכי קל ללכת בה.‬
‫לכל שכונה קטנה יש אופי משלה,‬
‫כך שלעולם לא משתעממים.‬
‫מבחינתי, אני נמשך חזרה למרכז העיר העתיקה.‬
‫וכשאני אומר עתיקה,‬ ‫אני מתכוון לימי הביניים.‬
‫זו התקופה שבה פלאסה מיור נבנתה.‬
‫בזמנו, זו הייתה כיכר העיר.‬
‫אתר השווקים, התחרויות,‬
‫וכשמישהו הפר את החוקים,‬ ‫ניתן היה לצפות בה מקרוב בביצוע גזר הדין.‬
‫היא השתנתה לאורך מאות שנים,‬
‫אבל היא עודנה הלב התוסס של העיר.‬
‫אם כבר מדברים על עתיק, במרחק הליכה‬
‫אפשר לאכול ב"בית של סבא",‬ ‫או "קאסה דל אבואלו".‬
‫שלום.‬
‫חמון!‬
‫לא הגעתי בשביל החמון, אבל אם הוא מציע…‬
‫תודה.‬
‫בדרך כלל יהיה מקום‬ ‫שהאוכל בו כל כך טוב, שהצוות ישאל,‬
‫"אפשר לחזור לשם מחוץ לשעות הצילומים?"‬ ‫אז חזרנו לשם.‬
‫הפעם זהו מקום שמצאנו מחוץ לשעות הצילומים,‬ ‫והיינו חייבים לתעד אותו,‬
‫כשירות לציבור.‬
‫כן! תודה.‬
‫"קאסה דל אבואלו."‬
‫הם מפורסמים ב"גאמבאס אל איולי" שלהם.‬
‫קדימה, זו אולי מנת החסילונים בשום‬ ‫הכי טובה שיש.‬
‫שמן זית לוהט ומבעבע‬ ‫עם המון שום ופלפל קאיין.‬
‫אלוהים, טעם עשיר של שום, כל כך חמאתי.‬
‫החסילונים מתוקים וטעימים. לא ייאמן עד כמה.‬
‫עם לחם פריך רך מאוד מבפנים,‬ ‫שנועד לטבילה ברוטב.‬
‫יצא לך לאכול את זה?‬
‫טוב מאוד!‬
‫זו מנת החסילונים בשום הכי טובה שאכלתם.‬
‫להתראות, כולם.‬
‫אני אהיה פה לזמן מה.‬
‫ועכשיו לתרומה הגדולה ביותר של ספרד‬ ‫למנות האוכל הקטנות ביותר, טאפאס.‬
‫פרוסות טעימות של חמון,‬ ‫חתיכות עבות של צ'וריסו, דיונון מטוגן.‬
‫כל אלה יכולים לשמש כמנות טאפה נהדרות.‬
‫מספרים שכוס יין‬ ‫הוגשה למלך הספרדי אלפונסו השמיני‬
‫כאשר מונחת עליה פרוסת חזיר כבוש‬ ‫כמכסה להגנה מפני חרקים.‬
‫טוב להיות המלך, וטוב להיות אנחנו,‬
‫כי מאז האירוע המלכותי הזה,‬ ‫מנות הטאפאס הפכו לפופולריות.‬
‫ובחזרה בימינו, אני נפגש‬ ‫עם השף הנהדר, חאבייר בונה.‬
‫בתור מי שהגיע ממשפחת קצבים,‬ ‫הוא השחיז את יכולותיו‬
‫במטבחים בדירוג שלושה כוכבי מישלן‬ ‫ברחבי העולם.‬
‫היום הוא לוקח אותי‬ ‫לכמה מברי הטאפאס האהובים עליו‬
‫ברחוב האופנתי קאיה פונזנו.‬
‫הינה הראשון. תביטו במקום החמוד הזה‬ ‫שנקרא "באררה".‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫אני פיל. נעים להכיר אותך.‬ ‫-נעים להכיר.‬
‫אלה "רבולקונאס".‬
‫בטטות.‬
‫לא, זה תפוח אדמה לבן.‬
‫זה בגלל תיבול הפימנטו, הפפריקה, מגוון ה…‬
‫הם יוצרים את הצבע הזה.‬ ‫-כן, הכול, ובנוסף,‬
‫מבשלים את בטן החזיר בפנים.‬
‫כמו לחם, לחם פריך.‬
‫בחיי. אז זה הלחם‬ ‫הטוב בעולם לטבילה, כי זה בשר חזיר.‬
‫זה בשר חזיר. זה פשוט חזיר.‬
‫ידעת שבספרד אתם אוהבים חזיר?‬
‫ואו!‬
‫אני אף פעם לא מזמין כאן.‬
‫ככה אני אוהב לאכול.‬ ‫-אין לה תפריט.‬
‫בחיי. ואו.‬ ‫-כן.‬
‫אנחנו צריכים קצת מקום פה.‬
‫טאפאס אמורים להיות בצלחות קטנות, לא?‬
‫לא ממש כרגע.‬
‫לא ממש. לא, אני יודע.‬
‫מדובר בדרך שבה אוכלים,‬ ‫חולקים את האוכל עם מישהו.‬
‫זה הרעיון שבטאפאס.‬
‫תראה את זה. ברור לי שאני אוהב את זה.‬ ‫-תפוחי אדמה.‬
‫זו עז תינוקת.‬
‫אנשים, תזכרו את השם הזה,‬ ‫כי כשתראו אותו בתפריט,‬
‫כדאי שתזמינו את זה. קבריטו.‬
‫תגידו איתי, "קבריטו".‬
‫נגיסה עם הידיים.‬
‫עז צעירה שנצלתה בתנור עצים במשך שעות רבות.‬
‫זו גרסה מדהימה שהוכנה על ידי אנה.‬
‫תראו את העור. בחייכם. נכון שזה נראה מדהים?‬
‫עז, אנשים. אני לא יודע למה אתם מחכים. עז.‬
‫עז תינוקת.‬
‫אני לא אוהב לומר "תינוקת".‬ ‫-לא.‬
‫אני אוהב את כל זה.‬
‫היא הסוד השמור ביותר במדריד.‬
‫כן, נראה לי.‬
‫תודה.‬ ‫-את כל כך מוכשרת.‬
‫חאבייר, אולי היא יכולה להעסיק אותך כאן.‬ ‫-כן.‬
‫כן, בשטיפת כלים.‬ ‫-כן.‬
‫אתה צריך להתחיל איפשהו.‬
‫בר הטאפאס הבא‬ ‫שהוא רוצה לקחת אותי אליו הוא "פונזנו".‬
‫אם אתם מעדיפים‬ ‫להגות את זה נכון, "פונ־פאנו".‬
‫היי! היי. ואו!‬
‫מקום יפהפה.‬
‫נראה שהם מופתעים להיות כאן.‬
‫פאקו ואלנה, הדור השני של הבעלים,‬ ‫יחד עם בתם מלניה,‬
‫מציגים בפנינו את המומחיות שלהם בטאפאס.‬
‫עגבניית לב השור ופרוסות בצל מתוק.‬
‫חשבתי שאני כבר קופץ‬ ‫למים העמוקים עם לב שור,‬
‫אבל זה לב של עגבנייה.‬ ‫-זו עגבנייה.‬
‫בסדר. יופי.‬ ‫-כן, קוראים לה כך‬
‫כי היא נראית כמו לב.‬ ‫-יפהפייה. אהבתי.‬
‫טאפאס ירקות שיוצאים, דברים קטנים שיוצאים.‬
‫פטריות בולטוס.‬ ‫-בולטוס.‬
‫את טובה מאוד.‬
‫מתי התחלת לעבוד כאן?‬
‫כשהייתי בת 12.‬
‫ואו.‬ ‫-כיום אני בת 21.‬
‫ואו.‬
‫הפטרייה כאן.‬ ‫-כן.‬
‫עם הביצה.‬ ‫-עם הביצה, וקצת כבד.‬
‫קצת כבד?‬
‫טרטופו.‬ ‫-טרטופו.‬
‫וגם כמהין.‬
‫שכנים טובים.‬
‫כמהין מגוררת.‬ ‫-בדיוק כשהרגשתי קצת חסר מזל.‬
‫תמנון, בום.‬
‫הוא מהיר.‬
‫זו לא מסעדה רגילה.‬
‫יש לזה יותר אופי של בר.‬
‫צריך להגיש פה הרבה אוכל,‬ ‫אבל גם להיות מהיר.‬
‫צלעות טלה.‬
‫אכלנו עז תינוקת, ועכשיו טלה תינוק.‬
‫אנחנו אוכלים את כל התינוקות.‬ ‫-כל התינוקות.‬
‫אין לי בעיה עם תינוקות.‬
‫אני אוהב את זה.‬
‫צ'ין־צ'יו.‬ ‫-צ'ין־צ'ין.‬
‫ואז פאקו אמר, "עוד דבר אחד קטן".‬
‫תראו את ה…‬
‫"רק קצת", הוא אמר. כן?‬
‫כן.‬ ‫-ואו!‬
‫איך ייתכן שזה נחשב טאפה?‬
‫זו חתיכת בשר ענקית בטירוף, אנשים.‬
‫עכשיו זו מסעדת סטייקים.‬
‫עבדו עליי.‬
‫"הולכים לאכול טאפאס קטנים". כן.‬
‫זה בקר יפהפה.‬
‫בסדר.‬
‫טוב. בסדר.‬ ‫-בסדר. טוב.‬
‫ברונטוזאורוס.‬
‫נחמד.‬
‫כן. אני אנגוס כאן, כאילו…‬
‫אנחנו חולקים…‬ ‫-עכשיו אנו אחים.‬
‫אני אוהב את השומן.‬
‫אתה יודע מי עוד אוהב את זה? אחי האמיתי.‬
‫אחיך.‬
‫חשבתי שאולי הם ייקחו קצת‬
‫וישימו על לחם, כמו בטאפאס.‬
‫לא, קיבלתי סטייק שלם,‬ ‫כאילו אני אצל דריו צ'קיני בטוסקנה.‬
‫זה היה בלתי ייאמן.‬
‫שכנים טובים.‬ ‫-שכנים טובים.‬
‫הלוואי שהייתם שכנים שלי.‬
‫כן.‬
‫תודה רבה.‬
‫היום אנחנו יוצאים לטיול.‬
‫אנחנו נוסעים חצי שעה ברכבת המהירה‬
‫למקום קסום בשם טולדו.‬
‫הינה מה שאני יודע על טולדו.‬ ‫יש לכם כמה דקות? תקשיבו.‬
‫פעם היא הייתה בירת ספרד,‬
‫ויש להם פסל מרציפן גדול של דון קישוט.‬
‫מרשים?‬
‫אנשים אומרים, "פיל,‬ ‫יש לך המון ידע על כל מקום".‬
‫כן. אני יודע. זה מדהים, נכון?‬
‫אז מכיוון שאני קצת טיפש לגבי האזור הזה,‬ ‫וגם בהרבה אזורים, אני צריך סיור.‬
‫אני צריך שמדריך הטיולים מטולדו,‬ ‫חאבייר קסאדו, יראה לי את הדרך.‬
‫תביט בנוף.‬ ‫-זה יפה מאוד.‬
‫נחמד.‬ ‫-כמה זמן אתה גר כאן?‬
‫כל חיי.‬
‫זה מקום נחמד לגור בו.‬
‫אז בעיר יש איחוד של שלוש דתות.‬
‫בימי הביניים, מוסלמים,‬ ‫נוצרים ויהודים חיו יחד.‬
‫בימים ההם הכיכר הקטנה הזו נקראה אלקנה.‬
‫אלקנה פירושו "לקנות" בעברית.‬
‫רואה את המגדל, את הקתדרלה?‬
‫קתדרלת טולדו, שנבנתה במאה ה־13,‬ ‫נחשבת בעיני רבים לגולת הכותרת‬
‫של האדריכלות הגותית בספרד.‬
‫בפנים ישנו פעמון ענקי,‬
‫שהוא הגדול ביותר בספרד ואחד הגדולים בעולם.‬
‫שמונה עשרה טון.‬ ‫-פעמון ששוקל 18 טון.‬
‫נכון.‬
‫כנסיית סנטו טומה הסמוכה‬ ‫אפילו מתגאה באחת מיצירות המופת‬
‫של הצייר המפורסם‬ ‫מהמאה ה־16, אל גרקו, שחי בטולדו.‬
‫הרובע היהודי.‬ ‫-כן.‬
‫פתאום הרגשתי שאנחנו ברובע היהודי.‬
‫אני לא יודע למה,‬ ‫אבל היה לי דחף בלתי נשלט להתלונן.‬
‫היו כ־12 בתי כנסת.‬
‫אבל למרבה הצער נותרו רק שניים.‬
‫ומהו הבניין הזה?‬
‫בימים ההם זה היה כלא ומנזר.‬
‫מה ההבדל?‬
‫מתברר שהמנזר הוא גם‬ ‫מקור הגאווה של טולדו במרציפן שלה.‬
‫הסיפור מפרט שרעב בסביבות המאה ה־15‬
‫הוביל למחסור בקמח חיטה.‬
‫אז הנזירות במנזר‬ ‫נאלצו להשתמש במה שהיה זמין‬
‫כדי לספק את הצורך שלהן במתוק.‬
‫הן השתמשו בקמח שקדים כתחליף,‬ ‫וכך התקבל נס מרציפן.‬
‫למישהו היה חלום בלתי אפשרי של מחית שקדים.‬
‫וכמו שאני אוהב לומר,‬ ‫כשאתה בטולדו, תקנה תריסר דונאטס‬
‫ותחלוק אותם עם אנשים אקראיים.‬
‫תודה!‬ ‫-אין בעד מה.‬
‫זה טעים מאוד.‬ ‫-אתם מתוניסיה?‬
‫כן.‬ ‫-כולכם? אתם משפחה אחת?‬
‫לא, אנחנו קבוצה. קבוצת חברים.‬ ‫-קבוצה של חברים?‬
‫יותר טוב ממשפחה.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫וכמעט שכחתי,‬
‫יש עוד עובדה מגניבה שלמדתי על המקום הזה.‬
‫היי, אוהבים חרבות?‬
‫טולדו מפורסמת בכך‬ ‫שהיא יצרנית החרבות הטובות בעולם‬
‫במשך אלפי שנים. כן!‬
‫מאז המאה החמישית לפני הספירה,‬
‫הנפחים כאן שמו רצועות ברזל בתוך הלהבים‬
‫וחישלו את הפלדה בדיוק בחום הנכון‬
‫כדי ליצור חרב שהייתה פופולרית,‬ ‫אך גם מטילת אימה ברחבי העולם.‬
‫אני לא יודע למה צריך חרבות כיום.‬
‫כבר אין הרבה דרקונים שצריך להרוג‬ ‫או טחנות רוח שצריך לתקוף.‬
‫אולי הן בטוחות מעט יותר מרובים?‬
‫אבל כשאני חושב על זה,‬ ‫אני אשמח לפותחן מכתבים חדש.‬
‫אדיוס, טולדו. אני צריך לחזור למדריד‬ ‫לארוחת ערב.‬
‫מי שאמר שניו יורק‬ ‫היא העיר שאינה ישנה לעולם,‬
‫בטח אף פעם לא היה במדריד.‬
‫אם תצאו כאן לארוחת ערב ב־22:00,‬ ‫יגישו לכם את ארוחת הערב המוקדמת.‬
‫החיים נעים במהירות בעיר הזאת.‬
‫למרבה המזל, יש לי חברים מגניבים‬ ‫כמו שף חאבייר שיעזור לי לעמוד בקצב.‬
‫איך קוראים לשכונה הזאת?‬ ‫-צ'מברי.‬
‫זו אולי השכונה הכי קלסית במדריד.‬
‫היא נעשית צעירה יותר מדי שנה.‬
‫לפני עשר שנים, זו הייתה שכונה עתיקה מאוד.‬
‫ועכשיו הם מתים,‬
‫והם מתחילים לבוא,‬
‫האנשים הצעירים.‬ ‫-זה ככה בכל העולם.‬
‫חאבייר הבטיח להראות לי‬ ‫היכן כל הילדים המגניבים אוכלים.‬
‫ובמקרה, מדובר במסעדה שלו,‬
‫"סאלה דה דספייס."‬
‫ככה צריך לבטא את זה.‬
‫ברור לי שזה לא נשמע טוב כשאני מבטא את זה,‬
‫אבל אם מנואל היה אומר את זה,‬ ‫הוא היה אומר זאת כך.‬
‫סאלה דה דספייס.‬
‫אני לא אנסה שוב.‬
‫תן לי את המעיל שלך.‬ ‫-כן.‬
‫על וו בשר.‬
‫אתה עושה את זה גם ללקוחות רעים?‬
‫כן, לפעמים.‬
‫זו המסעדה הניסיונית של חאבייר.‬
‫היא נראית כמו מעבדה.‬
‫כאילו הגעת לשיעור בכיתת מדעים.‬
‫השם הזה, "סאלה דה דספייס", פירושו‬
‫"חדר החיתוך",‬
‫שבו חותכים ומכינים‬ ‫עבור מסעדות או למכירה בשוק.‬
‫אז יש לכך משמעות מיוחדת עבורך,‬
‫כי אתה מגיע ממשפחה של קצבים.‬ ‫-משפחה, כן.‬
‫זה נראה כמו טרטר מפורק.‬
‫אנחנו נראה לך איך מכינים אותם,‬
‫ואז תעשה את זה בעצמך.‬
‫כן. מה זה?‬
‫זה טרטופטה.‬
‫זה עשוי מזיתים שחורים, פטריות וכמהין.‬
‫ואז עגבניות, בזיליקום ושום.‬
‫ועכשיו מגלגלים הכול.‬
‫אני די בטוח שעדיף שתכיני במקומי.‬
‫אני בטוחה שתוכל.‬
‫מורחים את זה.‬ ‫-תמרח את זה כך.‬
‫עגבנייה.‬ ‫-פטריות.‬
‫מורחים את זה.‬ ‫-עגבנייה.‬
‫יש כאן קצת שמן זית.‬
‫אני שף.‬
‫אתה…‬
‫עשיתי את זה רפוי מדי, נכון?‬
‫אני יודע מה עובר לך בראש.‬ ‫-כן.‬
‫"הוא לא יוכל לעבוד כאן", זה מה שאתה חושב.‬
‫לא נורא.‬ ‫-לא רע.‬
‫ועכשיו צריך לעשות ככה.‬
‫בטח, קח את הטוב.‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬ ‫-הכול?‬
‫הכול.‬
‫ואו, זה טוב!‬
‫אתה יודע מי זאת שרליז ת'רון?‬
‫כן.‬ ‫-היא הייתה פעם בתוכנית אירוח,‬
‫ואמרה, "אילו יכולתי,‬ ‫הייתי מתחתנת עם אוכל ספרדי".‬
‫עם שף, אולי?‬
‫לא. היא לא מעוניינת בשף. מצטער.‬
‫אני יכול להבין אותה.‬
‫אני פה בירח דבש עם אוכל ספרדי.‬
‫כאן יש לנו פנצ'טה איברית עם סוכר קנים מעל.‬
‫את משתמשת במבער כמו בקרם ברולה?‬ ‫-בערך.‬
‫זה רק כדי לקבל את השומן.‬
‫גאוני.‬
‫יש לנו חלמון שבושל יותר משעה,‬ ‫וכבד אווז מבושל למחצה.‬
‫עכשיו תראה, זה דומה לסוכרייה.‬
‫כן! אתה אוהב לגלגל דברים.‬
‫אני מגלגל הכול.‬ ‫-אכלת לדר פירות מגולגל בילדות.‬
‫כן.‬
‫זה יפהפה.‬
‫אתה מכין את זה מול כל לקוח.‬
‫כן, כמובן.‬
‫ככה תיאטרון ארוחת ערב צריך להיות.‬
‫אוכלים את זה בביס אחד ונהנים.‬
‫לא רק שכל ביס של אוכל הוא מטורף,‬
‫יש שם גם אנשים מבריקים כמו אלבה,‬
‫בעלי ידע ותשוקה‬ ‫לגבי המטבח המעולה שהם מציעים.‬
‫תוך כדי שהם משרתים את שנינו באדיבות ובחום.‬
‫אין מאושר ממני במקום הזה.‬
‫בחיי, מתנה.‬ ‫-טוב.‬
‫מתנה. לה קוסה.‬
‫"הדבר"?‬ ‫-הדבר.‬
‫מה זה לדעתך?‬
‫אני חושב שזה ראשו של האויב שלי.‬
‫זה סלק ענקי?‬
‫זה סלק ענקי.‬
‫נצלה ארבע שעות על מלח ים והרבה עשבי תיבול,‬
‫ואז הוא הופך להיות דומה‬ ‫לבשר, או אולי סלמון,‬
‫את פורסת פילה סלק.‬
‫כן, כמו בשר חזיר.‬
‫כמו חמון, כן.‬ ‫-חמון.‬
‫בתחתית יש קרם פרש, שמיר,‬
‫ורוטב חמוץ מתוק מסלק.‬
‫המרקם נחמד.‬
‫אני אוהב את זה.‬
‫כל ביס טעים ויצירתי ומעורר מחשבה.‬
‫זה מרגיש כמו מעבדה.‬
‫הדלפק הלבן. האור הזה.‬
‫ובמקביל זה מסורתי מאוד.‬
‫המרכיבים מסורתיים.‬ ‫-סלסה… כן.‬
‫והאופן שבו אוכלים הוא יותר…‬
‫מהנה.‬ ‫-ליהנות.‬
‫מהנה מאוד.‬
‫אני אוהב את ההבעה שלך כשאת מביאה משהו,‬ ‫כאילו, "זה ילהיב אותו!"‬
‫צ'או, חבר'ה.‬
‫צ'או.‬
‫נהניתם?‬ ‫-מאוד.‬
‫בסדר.‬
‫ביי! להתראות!‬ ‫-ביי.‬
‫אני לא הולך לשום מקום.‬
‫סגרתי את המקום.‬
‫אכלת את כל הקינוח.‬
‫אני מצטער.‬
‫- "סאלה דה דספייס" -‬
‫היי, גוגל. שיחת וידאו ללארי.‬
‫תראה כמה אתה יפה! היי, לארי!‬
‫היי! מה נשמע?‬
‫מה יש לך שם? שעון סושי מאחוריך?‬
‫כן, בדיוק.‬
‫זה מקסים.‬ ‫-זה בדיוק…‬
‫זה היה במבצע בחנות כלי הבית.‬
‫אתה באל־איי, נכון?‬
‫אני בלוס אנג'לס.‬
‫נזכרתי שהיית באחד הפרקים הראשונים‬ ‫של התוכנית הקודמת שלנו,‬
‫"אני אקח את מה שפיל הזמין", בפי־בי־אס,‬ ‫כשצילמנו בלוס אנג'לס.‬
‫ביקרנו במשאית הטאקו.‬ ‫הכנת קרניטס כל היום, ו…‬
‫ממש טוב!‬ ‫-אם כבר הזכרת חזיר,‬
‫אתה יודע מה ממש טוב בספרד?‬
‫ראית איך הם חותכים את זה מהרגל?‬
‫כן, צפינו בהם חותכים‬ ‫פרוסות יפהפיות כאלה, נכון?‬
‫בבקשה. נחמד מאוד.‬ ‫-נכון שזה הכי טוב שיש?‬
‫הינה, חזור למקומך, מותק.‬
‫ועכשיו תיכנס לכאן.‬
‫יאמי.‬
‫לא צריך שום דבר אחר. רק לחם ובשר.‬
‫זה נכון.‬
‫יש בגט יפהפה,‬
‫טרי, פריך ורך בפנים.‬ ‫-כן.‬
‫ובשר החזיר הטוב בעולם.‬
‫ובכן, לארי, אתה קומיקאי.‬ ‫יש לך בדיחה בשביל מקס?‬
‫זו בדיחת גולף,‬
‫ואני חושב שאביך‬ ‫היה נהנה מהלך הרוח שבבסיס שלה.‬
‫טוב, אז בחור משחק גולף‬ ‫עם אשתו במסלול כפרי במיוחד.‬
‫מסלול פשוט יפהפה.‬
‫גבעות, משטחי דשא, מקום מאוד פסטורלי.‬
‫ובאחד הגומות הכדור פוגע‬
‫באסם ישן בסגנון כפרי.‬
‫הוא ואשתו הולכים לשם,‬ ‫הוא מביט בכדור ואומר,‬
‫"יודעת מה, מותק? אני פשוט ארים את הכדור,‬
‫אניח אותו בצד השני של האסם,‬ ‫ונוסיף חבטת עונשין לספירה."‬
‫היא אומרת, "אולי פשוט תפתח‬ ‫את דלתות האסם ותחבוט בכדור דרכו?‬
‫הרי אתה שחקן גולף טוב. אתה בטח תצליח,‬
‫ואז לא תצטרך להוסיף חבטת עונשין."‬
‫הוא אומר, "זה רעיון לא רע".‬
‫הוא מסדר את הכדור,‬ ‫פותח את הדלת וחובט בכדור.‬
‫לרוע המזל, הוא מפספס במעט,‬ ‫הכדור ניתז מקיר אחד,‬
‫ניתז מקיר אחר, פוגע בטרקטור,‬
‫פוגע בראשה של אשתו, שמאבדת הכרה ומתה.‬
‫שנה לאחר מכן, הבחור משחק באותו מגרש.‬
‫הוא עם חברו לאחר שלא שיחק שנה שלמה.‬
‫הוא מתחיל ליהנות שוב.‬
‫הוא נהנה, ואז הוא מגיע לאותה גומה,‬
‫והכדור מגיע כמעט לאותו מיקום.‬
‫הוא רץ לשם. החבר שלו איתו.‬
‫הוא אומר, "אני ארים את הכדור,‬
‫אניח אותו בצד השני,‬ ‫ואספוג את חבטת העונשין."‬
‫והחבר שלו אומר, "אולי תפתח‬ ‫את דלתות האסם ותחבוט בכדור דרכו.‬
‫הרי שחקן גולף טוב, וכך לא תספוג עונשין."‬
‫הוא עונה, "אין מצב, עשיתי זאת בשנה שעברה,‬ ‫וסיימתי את הגומה עם שש חבטות".‬
‫אתה יודע, זה יותר מבדיחת גולף.‬ ‫אני אסביר למה.‬
‫ואבא שלי היה אוהב את הבדיחה הזאת,‬ ‫כי היא למעשה בדיחה על חשבון האישה.‬
‫אלוהים, הלוואי שיכולתי לפגוש אותו.‬
‫הוא היה אוהב אותך.‬ ‫-אני שמח שגרמתי לצוות לצחוק. זה העיקר.‬
‫חובה להצחיק את הצוות.‬ ‫-דרך אגב, לארי, זה כל מה שיש לנו.‬
‫התחנה האחרונה שלי תהיה ב"סשה",‬
‫ביסטרו אינטימי כאן במדריד,‬
‫עם מטבח בסקי מהמוערכים ביותר בעיר.‬
‫אני שמח להיפגש עם כמה מהחברים שהכרתי בדרך:‬
‫כרמן, פליפה…‬
‫ושלושה חברים חדשים נוספים:‬ ‫שף גיירמו סלזאר,‬
‫שהתחיל את דרכו ב"גרמרסי טאברן"‬ ‫שבניו יורק, אבל כעת חזר למדריד.‬
‫חוסה קרלוס קאפל,‬
‫ואשתו, ג'וליה פרס לוסאנו,‬
‫שניים ממבקרי המסעדות הבולטים בכל ספרד.‬
‫ואחרון חביב, חבר ותיק, הנרי טני,‬
‫שהוא מפיק הכתבות הנהדר שלנו.‬
‫הוא בא לראות את אחד הצילומים שלנו.‬
‫ובמקרה זה במדריד.‬
‫לחיי מדריד, שאני אוהב.‬
‫היא כעת בראש רשימת הערים האהובות עליי.‬
‫איך אתם מצליחים להתמודד‬ ‫עם כמות המסעדות שנפתחות כאן?‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫אתם אוכלים בחוץ כל יום?‬
‫כל יום.‬ ‫-ארוחת צוהריים.‬
‫מה שלומך, ידידי?‬
‫זה השף סשה הורמאצ'יה,‬
‫הבעלים והשף הראשי של המסעדה.‬
‫המראה האישי הייחודי שלו‬ ‫בא לידי ביטוי גם ביצירות שלו.‬
‫המנה הראשונה היא האמאצ'י עם לב טונה,‬ ‫שמוגשת על פחית קפה.‬
‫הוא אומר, "כל מנה מכל מדינה,‬
‫זקוקה למחווה אחת כדי להפוך אותה לטאפה."‬
‫זה פנטסטי. עכשיו זה טאפה.‬
‫הדג הוא מן הסתם נתח הדג,‬
‫ואז השבבים המגוררים הם הלב.‬
‫זה לב כבוש.‬ ‫-הבנתי.‬
‫דג האינטיאס טיפוסי לאיים הקנריים.‬
‫האיים הקנריים, כן.‬
‫זה מדהים. אני מת על זה.‬
‫כל כך טרי.‬
‫כשבאים לכאן, אוכלים מה שסאשה רוצה.‬
‫באמת? אין תפריט?‬ ‫-כן.‬
‫אתה יכול להזמין,‬ ‫אבל הוא יגיד, "זה לא מה שתאכל".‬
‫"לא, עדיף שתאכל את זה".‬ ‫-זה מוצא חן בעיניי.‬
‫כי כך אתה מרגיש שמטפלים בך.‬
‫צדפות, כן?‬ ‫-כן, אלה צדפות,‬
‫שהוחמצו קלות.‬ ‫-כן.‬
‫פיל, עכשיו אני אוהבת צדפות.‬
‫כן! אין בעד מה.‬
‫לא אהבת בעבר?‬ ‫-לא, טעמתי את הראשונה…‬
‫מי שכנע אותך לנסות צדפה?‬
‫פיל.‬ ‫-תודה!‬
‫לחיים!‬ ‫-לחיי זה.‬
‫לחיי צדפות!‬
‫פחדתי, אבל כבר לא.‬
‫האוכל מגיע.‬
‫המנה הזאת איקונית.‬ ‫-היא מוכרת לך?‬
‫אם אתה מבקר כאן ולא אכלת אותה,‬ ‫זה כאילו לא היית כאן.‬
‫זה נראה כמו קיפוד ים על רביולי.‬
‫הוא ממולא במוסלין סרטנים,‬
‫ומעליו שמן זית איכותי וקיפוד ים.‬
‫"קיפוד ים" פירושו "אריסו" בספרדית.‬
‫זה הטעם של גליסיה.‬
‫כמו גליסיה בפה.‬ ‫-כל כך טוב.‬
‫הנרי?‬
‫רגע השיא שלי. אני עוד אשלם על זה.‬
‫אני יודע שכששפים נמצאים במטבח,‬
‫הם רוצים לברר מה חוזר אל המטבח, נכון?‬
‫הם רואים כמה חוזר.‬ ‫אני רוצה שסאשה יראה את הצלחת הזאת.‬
‫זה רעיון נהדר, הדבר שעשית כרגע.‬
‫איך אפשר שלא לעשות את זה?‬
‫אם לא היה לחם, הייתי מלקק את הקערה.‬
‫זה ממש משמח אותי.‬
‫האוכל פנטסטי.‬
‫אני לא יודע אם אמרו לך את זה פעם.‬
‫הרשה לי להיות הראשון.‬
‫הוא ה…‬ ‫-הוא אמר?‬
‫לא.‬
‫כתבת עליו ביקורת רעה?‬
‫לפני שנים, הוא כתב עליו ביקורת לא טובה.‬
‫הייתה לו קצת ביקורת.‬
‫וחששתי שאולי הם מסוכסכים. לא.‬
‫בטח כתבת את זה יפה מאוד‬ ‫על מנת לא לפגוע בו בשום צורה.‬
‫נכון? ובגישה מעודדת.‬ ‫-יש ביניהם מערכת יחסים טובה.‬
‫הוא בעצם כתב ביקורת הכי טובה שאפשר, כי…‬
‫פעם הוא היה צלם.‬ ‫-כן.‬
‫הוא כתב שחבל שהוא הקדיש זמן רב מדי לצילום…‬
‫כן?‬ ‫-מכיוון שהוא יכול היה להיות‬
‫בין השפים הטובים ביותר.‬ ‫-ואז הוא…‬
‫ואז הוא התחיל להקדיש יותר זמן לבישול.‬
‫זה נדיר מאוד.‬
‫וגם נדיר שמסעדן יודה שמבקר שינה את חייו…‬
‫זה שיעור.‬
‫לעולם אל תהיה צר אופקים‬ ‫ותחשוב שאתה יודע הכול,‬
‫כי הערה טובה יכולה לבוא מכל מקום.‬
‫אפילו ממישהו בכיר בערוץ.‬
‫הוא יחיד במינו.‬
‫כן.‬ ‫-אמרנו זאת בעבר.‬
‫אם היינו צריכים לשלב מוזיקה בסצנה הזאת,‬
‫איזו מוזיקה הייתם בוחרים?‬
‫פלמנקו.‬ ‫-פלמנקו.‬
‫נוכל לעשות את זה.‬ ‫-נוכל לעשות את זה. אני אדאג לזה.‬
‫הימים שהעברתי במדריד היו נהדרים.‬
‫לא היה דבר אחד שחשבתי לגביו,‬ ‫"לא, זה לא ממש טוב".‬
‫הכול היה ממש טוב.‬
‫אומנם מדובר בעיר ותיקה‬ ‫שצברה לא מעט ניסיון,‬
‫אבל אני אוהב את זה‬ ‫שהיא עדיין יכולה להפתיע באופייה וקסמה.‬
‫אין דבר טוב יותר בחיים‬ ‫מאשר לטייל ולהכיר חברים חדשים, נכון?‬
‫מאוד אהבתי להיות כאן,‬ ‫וכבר לא יכול לחכות עד שאחזור שוב.‬
‫עוד משהו אמור להגיע?‬
‫מה אני אוכל?‬
‫זה משהו שעוד לא אכלת. חזיר.‬
‫זה חלק מהחזיר שעוד לא אכלתי?‬ ‫-כן.‬
‫מה הרגע אמרתי על הפתעות?‬
‫זו האוזן.‬
‫זו אוזן?‬ ‫-כן.‬
‫הייתי מצפה שהוא ישמע אותך מתקרב.‬
‫"בבקשה שמישהו, בבקשה שמישהו‬
‫בבקשה שמישהו, בבקשה שמישהו‬
‫מישהו‬
‫בבקשה שמישהו, בבקשה שמישהו‬
‫מישהו‬
‫בבקשה שמישהו, בבקשה שמישהו‬
‫מישהו‬
‫בבקשה שמישהו, בבקשה שמישהו‬
‫מישהו‬
‫בבקשה שמישהו, בבקשה שמישהו‬
‫מישהו‬
‫בבקשה שמישהו, בבקשה שמישהו‬
‫מישהו‬
‫שמישהו יאכיל את פיל‬
‫בבקשה, שמישהו‬
‫שמישהו יאכיל את פיל‬
‫שמישהו יאכיל אותו עכשיו"‬
‫תרגום כתוביות: לאה שרמן־קיש‬