‫- סדרה תיעודית של NETFLIX -‬
‫יש מקומות שחשבתי שלעולם לא אעמוד בהם.‬
‫הינה אחד.‬
‫אלו הרי האנדים.‬
‫טוב, זה בסדר, נכון? צילמנו את זה?‬
‫מישהו יבוא לקחת אותי עכשיו? הלו?‬
‫הלו?‬
‫קר לי.‬
‫"איש רעב ומאושר‬
‫נוסע לו בים וביבשה‬
‫מנסה הוא להבין‬
‫את אמנות הפסטה, החזיר, העוף והטלה‬
‫הוא ייסע אליכם‬
‫הוא יטוס אליכם‬
‫הוא ישיר בשבילכם‬
‫הוא ירקוד בשבילכם‬
‫הוא יצחק איתכם‬
‫והוא יבכה בשבילכם‬
‫יש רק דבר אחד שהוא מבקש בתמורה‬
‫שמישהו יאכיל‬
‫שמישהו, שמישהו יאכיל את פיל‬
‫שמישהו יאכיל אותו עכשיו"‬
‫- סנטיאגו -‬
‫סנטיאגו, צ'ילה.‬
‫נשמע אקזוטי, לא?‬ ‫בעיניי כן, לכן רציתי לבוא לכאן.‬
‫לא היה לי מושג למה לצפות.‬
‫אני לא יודע הרבה על צ'ילה.‬
‫אין הרבה מסעדות צ'יליאניות במקום מגוריי.‬
‫אז לא ממש הכרתי את האוכל.‬
‫צ'ילה ארוכה וצרה,‬
‫שוכנת לאורך החוף המערבי של דרום אמריקה,‬ ‫בין הרי האנדים והאוקיינוס השקט.‬
‫סנטיאגו היא הבירה,‬
‫עם 5.6 מיליון תושבים.‬
‫זו תקופה נהדרת לביקור.‬
‫הצ'יליאנים עשו שינויים‬ ‫גדולים מאוד במדינה שלהם.‬
‫רואים את זה כמעט בכל מקום.‬
‫יש הרבה אמנות רחוב.‬
‫רואים תערובת נהדרת של ישן וחדש.‬
‫אבל רואים גם הרבה מזה.‬
‫נצא לסיבוב סנגווצ'ה.‬
‫אני חייב להסביר מה זה "סנגווצ'ה"?‬
‫תחנה ראשונה: "אנטיגואה פואנטה".‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אני נפגש עם מבקרת אוכל נפלאה‬ ‫בשם איזדורה דיאז.‬
‫ברוך הבא לצ'ילה‬ ‫וברוך הבא למקום האהוב עליי בעולם.‬
‫אז ייתכן שזה יהיה המקום האהוב עליי בעולם,‬
‫כי סנגווצ'ה…‬ ‫-כן.‬
‫זה אחד המאכלים האהובים עליי בעולם.‬ ‫-זה מעולה.‬
‫האוכל שמאחד את כל המדינה הוא הכריך.‬
‫זה המאכל הלאומי.‬
‫כן?‬ ‫-כן, כולנו אוהבים אותו.‬
‫חשבתי שאוהבים אותו באמריקה,‬ ‫אבל כאן זו רמה אחרת.‬
‫אלוהים, הינה הוא.‬
‫אני בצרות?‬
‫החיים שלך ישתנו.‬
‫אולי אצטרך עוד צלחת.‬
‫לא, יש אחד לכל אחד.‬
‫מה? לא נחלוק את זה?‬
‫לא. זה אחד הכללים‬ ‫בתרבות הכריכים הצ'יליאנית.‬
‫לא חולקים?‬ ‫-לא חולקים.‬
‫הכריך הראשון שהגיע, ענק.‬
‫זה סוג של המבורגר. תערובת של חזיר ובקר.‬
‫ויש בתוכו כרוב כבוש, שזה דבר חדש בשבילי.‬
‫רגע אחד.‬ ‫-תודה.‬
‫איך מרימים את זה?‬ ‫-לא מרימים.‬
‫אוכלים את זה עם סכין ומזלג.‬ ‫-באמת?‬
‫כן.‬ ‫-טוב.‬
‫זה יהיה מלוכלך, אבל אתה צריך לקבל את זה.‬
‫ככה זה בדרום אמריקה.‬
‫אני מלוכלך גם בצפון אמריקה.‬
‫ואו. תראו את זה, אנשים.‬
‫היה רוטב ואבוקדו ועוד כל מיני דברים.‬
‫וכל אחד מהם מגיע עם צנצנת מיונז.‬
‫כפי שאתה רואה,‬
‫בצ'ילה, מיונז הוא לא תבלין, אלא מרכיב.‬
‫כן.‬
‫כן, אני מבין את זה.‬ ‫-נכון?‬
‫ואו, זה טוב.‬
‫טוב, עכשיו אנסה מנהג אמריקני.‬
‫להרים אותו.‬ ‫-כן, בבקשה. אבל זה מלוכלך, הכול ייפול.‬
‫אולי אנשים יסתכלו עליך‬ ‫כאילו שאתה לא מכאן, כמובן.‬
‫כי אף אחד לא יאכל את זה בידיים. סליחה.‬
‫הם יסתכלו עליי כמו על זר?‬ ‫-לא, הם יחשבו שאתה אמיץ מאוד.‬
‫אמיץ?‬ ‫-כן.‬
‫נכון.‬ ‫-כן.‬
‫"אנטיגואה פואנטה" נמצאת במרכז העיר.‬
‫זה המקום שבו התרחשו‬ ‫מחאות אדירות כנגד חוסר השוויון,‬
‫שטלטלו את המדינה החל מ-2019.‬
‫המקום הזה ממש באמצע.‬
‫אנחנו במרכז סנטיאגו.‬ ‫-אנחנו במרכז.‬
‫הייתה כאן הפגנה גדולה, שלושה מיליון איש.‬ ‫-כן.‬
‫לא ממש מהפכה, אבל…‬
‫אני חושבת שזו הייתה מהפכה.‬
‫באמת?‬ ‫-כן. כל הזעם כלפי חוסר השוויון,‬
‫התפוצץ בתוך שנייה.‬
‫וזה קרה בכל רחבי המדינה,‬
‫אבל מרכז המחאה היה כאן.‬
‫דברים השתנו לאחר מכן?‬ ‫-כן.‬
‫אנחנו בתהליך של כתיבת חוקה חדשה.‬
‫כן.‬ ‫-זו הראשונה עם שוויון מגדרי.‬
‫כמו כן, יש ייצוג לכל ילידי הארץ.‬ ‫אז זה מרגש אותי.‬
‫כן, אני מבין.‬ ‫-כי בשבילי, זו מדינה אחרת כעת.‬
‫שמעתי שקרה משהו היום.‬
‫התקבל חוק בעד נישואים חד מיניים בצ'ילה.‬ ‫-כן, אני יודעת. לחיים.‬
‫לחיים.‬ ‫-אני שמחה.‬
‫בצדק.‬ ‫-כן.‬
‫תיקחי אותי לשני מקומות נוספים.‬ ‫-כן.‬
‫אני לא יודע לעצור את עצמי, זו בעיה.‬
‫איזו שכונה זו?‬ ‫-זה רובע אורזי הבשר.‬
‫"רובע אורזי הבשר"?‬ ‫-כן.‬
‫אארוז קצת בשר על עצמי.‬
‫ואו.‬ ‫-כן.‬
‫תראי, אמבט מלא בחזיר.‬
‫זה חלום של מישהו.‬
‫אולי שלי.‬
‫כאן מתרחש האקשן.‬
‫אלו אפייה ואידוי…‬ ‫-בבת אחת.‬
‫לכן זה פריך מבחוץ ורך מבפנים,‬ ‫זה מה שקורה? מדהים.‬
‫צריך לשים את זה בסאונות.‬
‫ואו.‬
‫אתה חיימה?‬ ‫-כן.‬
‫חיימה, אני מחבב אותך.‬ ‫אני אוהב את החשיבה שלך.‬
‫אלוהים.‬
‫אם את אומרת "אלוהים", מה אני אגיד?‬ ‫-כן.‬
‫זה מיונז.‬ ‫-כן?‬
‫זו ההתחלה, כאן.‬ ‫-זו ההתחלה?‬
‫זה פנטסטי, באמת.‬
‫אני לא רופא,‬ ‫אבל אולי כדאי לעצור בחמש כפות מיונז.‬
‫ייתכן שהמדינה הזו משוגעת.‬ ‫-כן, זה נכון. כן.‬
‫אני לא אומר שזה לא טעים. זה טעים מאוד.‬
‫אני פשוט שומר עליכם.‬
‫יש הרבה אבוקדו, ואבוקדו בריא ללב.‬
‫בסדר. אשחק במשחק שלך.‬ ‫-זה יתאזן, כן.‬
‫בוא לאבא'לה.‬
‫בכריך כזה צריך לעבור את השכבות.‬ ‫-חייבים לחתוך אותו.‬
‫ניסיתי להכניס את כל המרכיבים‬ ‫בביס אחד ולא הצלחתי.‬
‫לא.‬ ‫-יש יותר מדי דברים.‬
‫זה טירוף.‬ ‫-נכון.‬
‫מהסוג הטוב.‬ ‫-כן.‬
‫ואו!‬ ‫-נכון?‬
‫זה יופי של צלי חזיר.‬
‫כן. ואתה יודע, זה כריך לארוחת הבוקר.‬
‫מה?‬ ‫-כי המקום הזה נפתח בשש בבוקר.‬
‫איך אתם בחיים?‬ ‫-נכון?‬
‫זו אחת השכונות האהובות עליי בסנטיאגו,‬
‫בריו לאסטליה.‬
‫כאן נמצאת המסעדה הנהדרת "לגוריה".‬
‫תראו את המקום הזה.‬
‫אני מרגיש שהתקדמנו לחדר של המבוגרים.‬
‫ובחדר של המבוגרים מקבלים משקאות למבוגרים.‬
‫לחייך.‬ ‫-לחיים.‬
‫זה ממש כיף.‬
‫היי, חברים.‬ ‫-היי!‬
‫מה שלומך? היי, פיל.‬ ‫-היי.‬
‫אתה חייב לאכול משהו, אחרת תשתכר.‬
‫נכון.‬ ‫-כן.‬
‫זה יפהפה, תראו.‬ ‫-זה כריך דג מטוגן.‬
‫אני צריך דג.‬
‫זה "צ'ורסקו מרינו"‬ ‫עם עגבניות, בצל וכוסברה.‬
‫כן, והתבלין האהוב עלייך.‬ ‫-זה לא תבלין.‬
‫זה מרכיב.‬
‫"איך העזת לקרוא לו 'מרכיב'"?‬
‫אכלתי הרבה כריכים היום.‬ ‫-יש לנו אפילו קדוש…‬
‫כן?‬ ‫-של הכריכים.‬
‫באמת?‬ ‫-סן גוצ'יטו.‬
‫כמו "הקדוש גוצ'יטו".‬
‫זה יכול להיות הקדוש שלי.‬ ‫-כשאנחנו אוכלים כריך…‬
‫כן.‬ ‫-אנחנו מתפללים ומודים לסן גוצ'יטו.‬
‫תודה, סן גוצ'יטו.‬
‫אני מרים את זה.‬
‫זה כריך דג כבד. קדימה.‬
‫זה אדיר.‬ ‫-זה…‬
‫כמעט כמו כריך סודי.‬
‫בסנטיאגו, "לגוריה"‬ ‫זה המקום היחידי שבו ניתן לטעום ממנו.‬
‫באמת?‬ ‫-וזה מפורסם מאוד. מוכרים הרבה כאלו.‬
‫ואו, זה כריך הדג הכי טוב… אולי אי פעם?‬
‫אכלתי אחד כזה בפורטלנד, אורגון,‬
‫זה היה מצוין.‬
‫זה לא פחות טוב. קצת שונה.‬
‫אני מת על זה.‬
‫ממש טעים.‬ ‫-אני מת על זה.‬
‫מדהים.‬
‫סיבה טובה לבוא.‬
‫"לאן אתה הולך?" "לסנטיאגו".‬ ‫"למה?" "כריך דגים".‬
‫אבל יש פה יותר מכריכים.‬
‫אפגוש את השף רודולפו גוזמן היום‬ ‫שמנהל את "בורגו",‬
‫שהיא אחת מ-50 המסעדות הטובות בעולם.‬
‫כן. זה כאן בסנטיאגו. כן, אני הולך.‬
‫קראתי המון עליך…‬
‫אוי, מי זה?‬
‫אנחנו קוראים לזה "טלטולי". הבנת?‬ ‫-כן.‬
‫יש לנו מסורת לגבי טלה בפטגוניה.‬
‫המצאנו דרך שבה צולים אותו במשך 14 שעות.‬
‫ואו.‬
‫תראו את המתקן הזה.‬
‫זה מכשיר טוב. אולי אשתמש בזה על ריצ'רד.‬
‫זה יפהפה.‬
‫כן.‬ ‫-ואו.‬
‫שמים סיר מתחת לזנב,‬
‫כדי שכל השומן יטפטף.‬ ‫-כן.‬
‫מורחים על עור החיה את השומן שלה.‬
‫אין תבלינים, אין כלום. אפילו לא מלח.‬
‫טוב, אתה נכנס פנימה.‬
‫כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫מדהים עד כמה זה עסיסי.‬
‫לבשר הזה יש טעם עז.‬
‫כן.‬ ‫-לכן צולים אותו 14 שעות.‬
‫כך נפטרים מהטעם העז.‬
‫ואו.‬
‫זה מאוד מיוחד.‬
‫ככה צריך לאכול את זה.‬
‫אני רוצה לתאר את הטלה, את הטעם של הטלה.‬
‫אני עובר לצ'ילה עכשיו.‬
‫זה טירוף.‬
‫תן חתיכה לבחור ההוא.‬ ‫-בהחלט.‬
‫ואו!‬
‫חובבי ברביקיו…‬
‫בוא לכאן ותלמדו כמה דברים.‬
‫מטורף, נכון?‬
‫"פרה קדושה"!‬
‫טלה קדוש.‬
‫אנחנו נכנסים פנימה,‬ ‫אבל לא לחדר האוכל או אפילו למטבח.‬
‫זו המעבדה של רודולפו.‬
‫כאן הוא והצוות שלו מפתחים תפריט.‬
‫רובו מבוסס על המרכיבים של המפוצ'ה,‬
‫העם של ילידי צ'ילה.‬
‫טוב, ברוכים הבאים לנתיחה של חייזר.‬
‫בדיוק.‬
‫מה? זה ה…‬
‫הלב?‬
‫כן, ובכן…‬ ‫-מה קורה?‬
‫זו אצה ענקית המכונה "קולוף".‬
‫כן.‬ ‫-או "קוצ'יויו".‬
‫בדרך כלל לאצות אין שורשים.‬
‫אבל האצה הזו היא שורש.‬ ‫-כן.‬
‫מתוך הכף הזו.‬ ‫-כן.‬
‫האצה גדלה.‬
‫כן.‬ ‫-שאורכה חמישה מטרים.‬
‫צולים אותה.‬
‫אז תוכל…‬
‫תטעם, בבקשה.‬
‫ואו!‬
‫כן.‬
‫זו אצת הכוורת היחידה בעולם.‬
‫כוורת?‬ ‫-כן, זו הסיבה למרקם שלה.‬
‫ובקושי יש לה טעם של אצה.‬ ‫-כן.‬
‫זה טעם של חטיף נהדר.‬
‫זה מאוד מיוחד.‬
‫מעולם לא אכלתי דבר כזה.‬
‫הצוות של רודולפו עובד עם מלקטים‬ ‫שסורקים את ההרים, המדבר והחוף,‬
‫כדי למצוא את האוצרות האכילים האלו.‬
‫כשפתחנו את המסעדה‬ ‫לא ידענו כלום על הארץ שלנו.‬
‫אם חושבים על כך,‬ ‫לפחות 80 אחוז מאיתנו צאצאים של המפוצ'ה,‬
‫אז אוכל צ'יליאני אמיתי‬ ‫חייב את המרכיבים המקוריים.‬
‫כן.‬ ‫-זה מרגש מאוד בשבילנו כטבחים.‬
‫אז אתה צריך להיות…‬
‫לא רק שף, אלא גם היסטוריון.‬ ‫-כן, בדיוק.‬
‫כעת אנו מתחילים לגלות‬
‫את המרכיבים והאפשרויות האלו.‬
‫אראה לך משהו ממש מיוחד.‬ ‫-ואו.‬
‫למדתי את זה מקהילת המפוצ'ה,‬
‫אנו קוראים לזה "צמחי אבן".‬
‫כן.‬ ‫-יש לזה ריח של תות.‬
‫כן.‬ ‫-יש לזה טעם של תות, אבל זה מלוח. תטעם.‬
‫אני מת על זה.‬
‫זה מדהים. חשים את הניחוח של התות.‬ ‫-בדיוק.‬
‫אבל זה לא.‬
‫כן.‬
‫אני רוצה להראות לך את זה.‬ ‫-כן.‬
‫זה נקרא "פיקורוקוס".‬
‫אפשר לראות אותם. הם חיים.‬
‫אתה רואה את היצור הקטן בפנים?‬ ‫-כן, כמו רכיכה.‬
‫בדיוק. זה אחד הבשרים העדינים ביותר.‬
‫אז אני רוצה שאתה…‬
‫תן ביס.‬ ‫-ואו.‬
‫המרקם כל כך אלגנטי.‬
‫כן, זה כמו הלובסטר הטוב בעולם.‬ ‫-כן.‬
‫קדימה.‬
‫לזה אנו קוראים "פיורה".‬
‫זה מאכל ים עתיק.‬
‫אני צריך לעצור לרגע ולדבר על פיורה.‬
‫פיורה נראה כמו אלמוג חולה.‬
‫תראה את זה.‬
‫הוא חותך אותו ומוציא,‬
‫כנראה את הלב הפועם של הדבר הזה.‬
‫מה?‬ ‫-תראה אותו.‬
‫תראה את הדבר המדהים הזה.‬
‫הוא נותן לי חתיכה כדי שאסתכל עליה.‬
‫אתה רואה כמה זה גדול,‬
‫ופשוט הכנסתי אותו לפה.‬
‫למה? כי אני טיפש.‬
‫זה ממש מעיר אותך, כמו "בום".‬
‫לא הבנתי ששפים משתמשים‬ ‫רק בחתיכה קטנה מהפיורה,‬
‫כדי להשתמש בה כתבלין בשביל…‬
‫אפשר לומר, דברים טובים יותר.‬
‫אפשר להשתמש בחתיכה קטנטנה.‬
‫זה ממש עוצמתי.‬
‫זה כמו אגרוף בפנים, מיד.‬
‫זה אגרוף לפנים.‬ ‫-כן.‬
‫לא ידעתי אם לשכב, להקיא…‬
‫ואו.‬
‫לשכב ואז להקיא.‬
‫יש בזה הרבה מלח, נכון?‬
‫כן.‬
‫אבל יש גם טעם של קיפוד ים,‬
‫ועוד משהו שאני לא מצליח להבין.‬
‫זה מדהים, נכון?‬
‫כאילו…‬
‫זה מעבר ל…‬
‫זה משהו שמעולם לא היה בפה שלך.‬
‫זה מה שזה.‬
‫כן, בהחלט.‬
‫לעולם לא שוב.‬
‫אבל לא משנה כמה חדשים‬ ‫או אפילו צורמים המרכיבים האלו בשבילי,‬
‫המנות היצירתיות והפראיות‬ ‫של רודולפו יכבשו אתכן. תראו את זה.‬
‫טוב, פיל. זה "קרודו" המסורתי.‬
‫אז בשר נא?‬
‫כן.‬ ‫-זו הגרסה שלנו לקרודו.‬
‫עטוף בתלתן בר.‬
‫ובפנים יש פרי בר בשם מיצ'אי מפטגוניה.‬
‫כן.‬ ‫-קח את זה ככה.‬
‫אוכלים את זה ביד, ככה.‬ ‫-מה?‬
‫זה כמו קרפצ'יו נהדר וקצת פירות.‬
‫זה לא מתוק בכלל.‬ ‫-כן, לא מתוק בכלל.‬
‫לא ידעתי שתלתן טעים כל כך.‬
‫מגיעה עוד אחת.‬
‫עוד אחת?‬ ‫-כן.‬
‫מנה נוספת.‬ ‫-זה "מריסקל" שמכוסה בעלי כותרת,‬
‫מוגש בדלעת שהמתינה במשך חודשיים.‬
‫זה עובש?‬ ‫-כן.‬
‫בדרך כלל אני לא משתגע על פירות רקובים.‬
‫כן, תראה את זה.‬
‫ואו.‬
‫זה טעם של גבינה נהדרת.‬ ‫-כן.‬
‫תראו, קרח ברולה. כן, קרח ברולה,‬
‫שעשוי מצמחים שגדלים‬ ‫ברמות הגבוהות של מדבר אטקמה.‬
‫צריך לחמם את זה, כפי שעושים לקרם ברולה.‬
‫אז, צמחים מרירים מאוד.‬
‫כריך הגלידה הזה עשוי‬ ‫מאחד הצמחים שלא רואים מדי שנה,‬
‫כי צריך לרדת גשם במדבר אטקמה.‬
‫זה כריך גלידה "ורד השנה".‬
‫ורד השנה?‬ ‫-כן.‬
‫אשתי, מוניקה…‬
‫אוהבת כל דבר בטעם ורדים.‬
‫מוניקה המסכנה.‬
‫אני אוכל צוהריים ב"אמברוז'ה ביסטרו",‬
‫של השפית קרולינה באזן‬ ‫והשותפה שלה, רוזריו אונטו.‬
‫נעים מאוד.‬ ‫-גם לי.‬
‫קרולינה זכתה בתואר‬ ‫"השפית הטובה ביותר בדרום אמריקה",‬
‫ורוזריו היא הסומלייה.‬
‫אנו שותים "פט נט", "פטיאנט נטורל".‬
‫את הסומלייה.‬ ‫-כן.‬
‫ואת בחזית המסעדה.‬ ‫-גם.‬
‫ואת באחורי המסעדה.‬
‫כמעט, במטבח.‬ ‫-כן.‬
‫"אמברוז'ה" המקורית נבחרה‬ ‫לאחת מ-50 המסעדות המובילות‬
‫בכל אמריקה הלטינית.‬ ‫-כן.‬
‫כעת יש לכן ביסטרו‬ ‫ואני מנחש שזו גרסה קז'ואלית יותר.‬
‫ניסינו לשמור על אותו סגנון של אוכל.‬
‫כן.‬ ‫-אבל בסגנון יותר רגוע.‬
‫רציתי מטבח פתוח.‬
‫זה מאלץ אותך להיות חברותית.‬
‫אין לנו חיי חברה.‬ ‫אלו חיי החברה שלנו.‬
‫אני מבין.‬ ‫-בוא נדבר בכנות.‬
‫רוצה לראות אותנו? בוא אלינו.‬ ‫-דרך אגב, אלו חיי החברה שלי.‬
‫בסדר.‬
‫לחיים.‬ ‫-והם טובים.‬
‫אין חיי חברה.‬ ‫-אנו עוזרים זה לזה.‬
‫אז נתחיל במנה קטנה של פירות ים.‬
‫אני מכיר חלק מהדברים האלו.‬
‫אוי, לא.‬ ‫-כן.‬
‫הינה האויב החדש שלי, פיורה.‬
‫והייתי קצת מסויג,‬
‫כי רק המחשבה על זה עושה לי בחילה.‬
‫זו המפלצת.‬
‫זה פיורה.‬
‫אני יודע.‬ ‫-זה מאכל ים.‬
‫והן אמרו, "לא,‬ ‫לא אכלת כמו שצריך, תאכל את זה ככה."‬
‫אני מקווה שהפעם תאהב את זה קצת יותר.‬
‫את מכניסה מעט מזה.‬
‫כן.‬ ‫-עם דברים אחרים.‬
‫כן.‬
‫לחיים.‬ ‫-לחיים.‬
‫לא, אני חושבת שזה…‬
‫כן, אני מזהה…‬
‫את הפיורה?‬ ‫-כן, זה שם.‬
‫זה נחמד, אבל אולי‬ ‫אני לא צריך לאכול עוד פיורה.‬
‫אני לא אוכלת אותו לבד,‬
‫אלא אם יש לי הנגאובר רציני.‬
‫אז בסדר. באתי לנסות דברים.‬
‫אז עבדתן בכל העולם‬ ‫אבל רציתן לחזור לסנטיאגו.‬
‫כשהחלטנו לחזור,‬
‫חשבנו שהסצנה הקולינרית נמצאת בחיתוליה.‬
‫לא היו הרבה מסעדות.‬ ‫-לא?‬
‫לא. ועכשיו,‬
‫שפים רבים שלמדו בחו"ל או עבדו, חוזרים.‬
‫כן.‬ ‫-הם מביאים את ההשפעות שלהם מחו"ל.‬
‫מרגש להתחיל משהו.‬
‫כן.‬ ‫-אילו נשארנו בצרפת, היינו רק…‬
‫עוד מסעדה.‬ ‫-כן.‬
‫אבל כאן אתן מתבלטות.‬ ‫-כן.‬
‫וגם מובילות את הדרך.‬
‫להוביל את הדרך זה להכיר לתיירים‬ ‫את הטעמים החזקים שצ'יליאנים אוהבים.‬
‫אבל גם לתת למקומיים מנות‬ ‫שהם בד"כ לא אוכלים, כמו המנה שאני אוהב,‬
‫שום בגספאצ'ו שרימפס ללא מוצרי חלב.‬
‫אני מתה על זה.‬
‫תודה.‬
‫זה נקרא "אחו בלנקו", שפירושו "שום לבן".‬
‫אבל בתפריט זה נקרא "גספאצ'ו לבן".‬
‫יש כאן אנשים ש"אלרגיים" לשום.‬ ‫-באמת?‬
‫לא.‬ ‫-לא.‬
‫אני מת על זה.‬ ‫-הם לא אוהבים.‬
‫הם חושבים שזה חזק מאוד.‬
‫לא קל לשכנע אותם לנסות?‬
‫כן, צריך להמליץ על זה…‬
‫ממש להמליץ על זה.‬ ‫-אני ממליץ על זה.‬
‫תודה, פיל.‬
‫ממש טעים. כולם יאהבו את זה.‬
‫כן.‬
‫זה "כן"!‬
‫תראו את זה.‬
‫כאן תקבלי תמורה לכספך,‬
‫אם את יושבת על הבר, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-כי את מקבלת את ההצגה.‬
‫איזה מין דג זה?‬ ‫-ליסה.‬
‫וזה…‬ ‫-"ליסה" זה בורי.‬
‫בורי?‬ ‫-אני מתה על זה.‬
‫חמאה חומה עם שקדים.‬
‫זו השפעה צרפתית.‬
‫זו כרובית מטוגנת.‬ ‫-מטוגנת?‬
‫זה יפהפה.‬
‫בוא לאבא'לה.‬
‫טוב, אני רוצה שתיקחי קודם…‬
‫כי אהרוס הכול אם אזיז את זה.‬
‫אנחנו יכולים לחלוק.‬ ‫-זה טריק ישן.‬
‫"קחי כמה שבא לך. זה הכול? השאר בשבילי."‬
‫ואו.‬
‫זה יוצא מן הכלל.‬
‫יש הכול, מסשימי נא למעלה,‬
‫ומבושל בתחתית. הכול בביס אחד.‬
‫היא מאוד פרפקציוניסטית.‬ ‫-אני מבין.‬
‫זה מקום מיוחד מאוד ונפלא להכיר אתכן,‬
‫יותר מכול.‬ ‫-היה מעולה.‬
‫מעולה, כיף.‬ ‫-גם לי נעים להכיר אותך.‬
‫וגם אתכם.‬
‫לא, לא הם.‬
‫אחד הדברים הנהדרים בסנטיאגו‬ ‫הוא סצנת האמנות והתרבות.‬
‫יש הרבה מוזאונים ותאטראות.‬
‫התאטרון הזה בן 165.‬
‫נראה שמטאטאים אותי מהבמה,‬
‫אז אני הולך למוזאון לאמנות יפה.‬
‫זהו מוזאון האמנות הראשון באמריקה הלטינית.‬
‫היום ניסע במשך שעה וחצי לאורך חופי צ'ילה,‬
‫לעיירה קסומה בשם ולפרזו.‬
‫היא כל כך יפה עם רחובות מתפתלים קטנים,‬
‫אדריכלות צבעונית.‬
‫ותראו את הנוף, אנשים.‬
‫אני נפגש עם צלמת ומפיקת האוכל, נטליה אליס.‬
‫נאכל צוהריים במקום האהוב עליה.‬
‫"מריה מריה".‬
‫כן, "מריה מריה".‬
‫בסדר.‬ ‫-זה מקום חדש.‬
‫נראה כמו שולחן טוב.‬
‫תודה.‬ ‫-תודה לך.‬
‫תראי את הכלבלב.‬
‫איזה יפיוף. הוא חצי כלב, חצי אריה.‬
‫הוא מחכה לאכול אותי.‬
‫נטליה אינה מכאן,‬
‫אבל היא מעריצה גדולה של ולפרזו.‬
‫ולפרזו היא עיר קסמים.‬
‫אני מתה על המקום הזה.‬
‫זה משהו בוהמייני…‬ ‫-כן.‬
‫כן, תחושה.‬ ‫-כן.‬
‫אמנות רחוב יפה בכל מקום.‬
‫זה מהפנט.‬
‫שלום.‬
‫זה חציל והקרואסון מתוצרת בית.‬
‫באמת? עם הידיים?‬ ‫-אני מוכן.‬
‫מותר להשתמש בידיים?‬ ‫כי במסעדת הסנגווצ'ה אמרו לי אתמול,‬
‫שאם תאכל בידיים, תיראה כמו אמריקאי.‬
‫זה טרי וטעים,‬
‫והחציל כל כך טוב, ויש שם קצת גבינה.‬
‫ו…‬
‫צנצנת של מיונז.‬
‫אבל זה טעים מאוד.‬
‫כן, זה הכריך האהוב עליי.‬
‫וזו מאפייה, אז הם מכינים את הלחמניות?‬
‫תיזהר!‬
‫זה מדרון של מרצפות אבן, הוא עלול להיהרג.‬
‫זה טעים, אבל נמאס לי מכריכים לעת עתה.‬
‫חוץ מזה, "מריה מריה" ידועה בקינוחים שלה.‬
‫אלו עוגיות שוקולד עם קרמל מלוח ובוטנים.‬
‫זה נקרא אלפ…‬
‫אלפחורס.‬
‫כן.‬
‫זה "ברלין" עם חלב מרוכז וקרם ריבת חלב.‬
‫שתיהן אותו הדבר?‬ ‫-כן.‬
‫תודה.‬ ‫-כדי שלא תריבו.‬
‫כי הייתי רב.‬
‫הייתי רב והייתי מפסיד.‬
‫כמובן.‬
‫העוגיות האלו.‬
‫הן כמו "אוראו" שנעשו על ידי…‬
‫מלאכים.‬
‫הצליל הזה נשמע מחוץ לראש שלי?‬
‫אוכל לאכול קופסה שלמה.‬
‫בבקשה.‬ ‫-ואו.‬
‫וכעת לחסל סופגניית ריבת חלב.‬
‫בחיי. ואו, זה כבד!‬
‫לא, בבקשה.‬
‫זה קילו וחצי.‬
‫כן.‬ ‫-זו הסופגנייה הכי כבדה שהרמתי בחיי.‬
‫ראית את "פני צלקת"?‬ ‫-כן.‬
‫"תגידי שלום לחברה הקטנה שלי."‬
‫ואו.‬
‫נחמד?‬
‫ממש נחמד.‬
‫החיים טובים.‬
‫בקרוב אצטרך מכנסיים חדשים.‬
‫להראות לך תמונה של הכלב שלי?‬
‫זו התגובה.‬
‫יש לי עצה, תישארו יותר מיום אחד בוולפרזו.‬
‫כי אני כבר צריך לחזור לסנטיאגו.‬
‫כשאני מגיע למקום חדש,‬ ‫אני אוהב לקבל סקירה כללית.‬
‫אז למזלי,‬
‫הבניין הגבוה ביותר‬ ‫בדרום אמריקה נמצא בסנטיאגו.‬
‫זה "גראן טורה סנטיאגו"‬
‫ואנחנו נעלה לקצה של ה"סקיי קוסטנר".‬
‫נוף יפה.‬
‫היום אני מבקר במה שנקרא "אויאס קומונס",‬
‫או "סיר משותף".‬
‫זה סוג של בית תמחוי שנוצר בקהילות כאן,‬
‫ושכנים מאכילים שכנים.‬
‫שלום.‬
‫שלום, פיל, שלום!‬
‫היי, מה שלומך?‬ ‫-אני פרננדה.‬
‫היי, פרננדה.‬
‫היי, אני איזדורה.‬
‫היי.‬ ‫-אחותה של פרננדה.‬
‫היי.‬ ‫-אנחנו אחיות.‬
‫נחמד מאוד.‬ ‫-כן.‬
‫איזדורה ופרננדה‬ ‫מנהלות קרן בשם "פור טודאס",‬
‫שתומכת ברשת "סירים משותפים" ברחבי סנטיאגו.‬
‫אלווארו רומרו הוא שף עטור פרסים,‬
‫שמייעץ לארגונים דומים ברחבי העיר.‬
‫"פור טודאס" תומך בכל הנשים.‬
‫אנו עובדות עם נשים שמנהלות את בתי התמחוי,‬
‫ה"אויס קומונוס" כאן בצ'ילה‬
‫כדי לפתח פרויקטים קהילתיים.‬ ‫אבל הן הכוכבות.‬
‫כן.‬ ‫-אנחנו לא הכוכבות.‬
‫הן הכוכבות.‬
‫במהלך המגפה‬ ‫היו ימים שבהם הן האכילו 400 איש.‬
‫ביום אחד?‬
‫ביום אחד.‬ ‫-ואו.‬
‫נראה את הכוכבות.‬
‫פיל, זו גלוריה,‬ ‫היא נשיאת המרכז הקהילתי הזה.‬
‫וגם היא.‬
‫נטליה.‬
‫היי, נטליה.‬
‫אני אוהב לפגוש את הגיבורות.‬ ‫-כן. ויולטה. היא השחקנית.‬
‫כשאתה צריך ליהנות,‬
‫תפנה לוויולטה.‬ ‫-ויולטה.‬
‫כן!‬
‫היום הן מכינות נזיד לשכנים.‬
‫אנשים מביאים קופסאות משלהם?‬ ‫-כן.‬
‫כמו טאפרוור.‬ ‫-טאפרוור, כן.‬
‫אולי אם אנשי "טאפרוור" צופים,‬ ‫הם ישלחו לכם עוד קופסאות.‬
‫כמובן. טאפרוור, אנחנו צריכים אתכם.‬
‫אנחנו מצפים לאנשים נוספים ואתה יכול…‬
‫טוב.‬ ‫-כן.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫אדוני, בשבילך. גם זה בשבילך.‬
‫תודה רבה.‬
‫שלום לעולם הטלוויזיה.‬
‫תודה.‬ ‫-צ'או.‬
‫אני אוהב את מה שאתה אוהב.‬
‫אוראו, זה מאוד אופייני. מאוד צ'יליאני.‬
‫זו העוגייה הכי טובה בעולם.‬ ‫זה האוראו הראשון שלך?‬
‫טעים, נכון?‬
‫איך זה נקרא?‬
‫זה נקרא פלומיטוס.‬
‫פלומיטוס.‬ ‫-פלומיטוס.‬
‫מה יותר טעים? פלומיטוס או אוראו?‬
‫אוראו.‬
‫עכשיו אתה אמריקני.‬
‫אתה נלסון?‬ ‫-כן.‬
‫נלסון!‬
‫רגע אחד.‬ ‫-תודה.‬
‫אתה אוהב עוגיות אוראו?‬
‫פלומיטו?‬
‫תודה.‬ ‫-טוב.‬
‫צ'או, נלסון.‬ ‫-צ'או, נלסון.‬
‫כשאני נכנס ורואה את כל הפרצופים היפים,‬
‫ואת הרוח של כולם,‬
‫הכול מובן.‬
‫זאת הבת שלך? אפשר להצטלם יחד?‬
‫כמובן.‬
‫המיזם הזה התרחב ל-70 מקומות בסנטיאגו.‬
‫מדהים מה שאיזדורה ופרננדה‬ ‫עושות כרגע, כי זה לא אוכל בלבד.‬
‫יש להן חיבור לטכנולוגיה‬ ‫והן מעניקות השכלה לאנשים.‬
‫נהדר.‬ ‫-וזה חלום שהיה להם.‬
‫כן.‬ ‫-אז זה לא הפרויקט שלנו, אלא שלהם.‬
‫נחמד שאיימי אדמס באה לכאן ועשתה את זה.‬
‫אם תרצו לתרום ל"פור טודוס",‬ ‫היכנסו לקישור הזה.‬
‫אגב, אפשר לשרוף‬ ‫את כל הפינוקים שאכלתם כאן בחוץ.‬
‫תעשי את זה?‬
‫נתחרה, בסדר? מוכנה?‬
‫ידידי החדש אלווארו רומרו לוקח אותי‬ ‫לארוחת צוהריים עם שניים מחבריו,‬
‫השף גבריאל ליירה ובנימין נאסט.‬
‫אכלתי ארוחת צוהריים‬ ‫בגסטרופאב של בנימין, "דמנסיה",‬
‫בתחילת השבוע, ביחד עם עמיתו קונסואלו.‬
‫אלו צדפות צ'יליאניות, זה מצ'ונצ'י.‬
‫ואו!‬
‫אבל בארוחת הערב‬ ‫אנחנו במסעדה של גבריאל, "לה קלמה".‬
‫כמו "השקט שלפני הסערה".‬
‫לחיים.‬ ‫-לחיים!‬
‫לחיים.‬
‫אני אוהב להיות איתכם. תודה.‬
‫תודה שבאת.‬ ‫-אני אוהב קונסורציום של שפים.‬
‫זו חבורה, הם חברים טובים.‬
‫כיף להם ביחד.‬ ‫הם שותים הרבה פיסקו סאוור, הם אומרים לי.‬
‫והיום זה לא יהיה שונה.‬
‫תראה את זה.‬
‫אלווארו ובנימין מתעקשים‬ ‫שלא ניתן להבין את המטבח הצ'יליאני,‬
‫עד שאוכלים כאן.‬
‫הייצוג של צ'ילה הוא הבחור הזה.‬
‫אני חושב שכאן, באמת, זה הכי טוב.‬
‫הם מבשלים כל מול, כל תוצר של האוקיינוס,‬
‫כאן.‬ ‫-אוהב אותך.‬
‫אני יודע.‬
‫אתמול בערב רבנו בינינו, כאילו…‬
‫אני לא רב.‬
‫אני הדאלי לאמה של המצב הזה.‬
‫אני הדאלי לאמה.‬ ‫-העניין הוא שלפעמים אנחנו רבים.‬
‫כמו כל משפחה.‬ ‫-לכל אחד יש אישיות אחרת.‬
‫אבל אנחנו אוהבים זה את זה ולכן אנחנו כאן.‬
‫הצלחות האלו…‬ ‫-אסביר את זה.‬
‫צדפות, אויסטרים.‬
‫את זה אני לא מכיר.‬ ‫-זה חלזון ים.‬
‫חלזון ים.‬ ‫-יש 30 סוגים של חלזונות ים.‬
‫כמובן.‬
‫נכון שזה יפהפה, הסלסול?‬
‫בדיוק.‬
‫קדימה, פיל.‬
‫קדימה.‬ ‫-זה אתגר.‬
‫לא בשבילי, תראו, אני מקצוען.‬ ‫-אתה מקצוען.‬
‫אתה מושלם.‬
‫טאצ'דאון, פיל.‬
‫רק קצת מיונז כדי שיהיה טוב.‬
‫טוב, כולם ביחד.‬ ‫-לחיים.‬
‫לחיים.‬
‫זו הפעם הראשונה שלי, "הרמת חלזון".‬
‫כן.‬
‫זו אוזן הים, אנו קוראים לזה "לוקו".‬
‫"משוגע".‬ ‫-כן.‬
‫האנשים משתגעים בעונת ה"לוקוס",‬
‫כולם רוצים רק לוקו.‬
‫שנעשה את זה?‬ ‫-כן.‬
‫מה עושים? טובלים אותו?‬ ‫-כן.‬
‫בהתחלה תטעם אותו חי.‬ ‫-כן.‬
‫ליים.‬ ‫-זה ממש רך.‬
‫זה פנטסטי.‬ ‫-זה נהדר.‬
‫זה מטורף.‬ ‫-זה מטורף.‬
‫זה לוקו.‬
‫זה לוקו!‬ ‫-לוקו.‬
‫כן.‬
‫אז כשאנחנו מקבלים את זה בארה"ב,‬
‫אוזן הים.‬
‫יש לזה מרקם של גומייה.‬ ‫-כן.‬
‫האם ייתכן שאצלנו‬ ‫לא יודעים להכין את אוזן הים?‬
‫או שזה הסוג של אוזן הים?‬
‫זה סוג שונה של סגנון בישול.‬
‫אם הבישול השתבש,‬
‫אי אפשר לאכול את זה בכלל.‬
‫אי אפשר להציל אותו?‬ ‫-לא.‬
‫אי אפשר להציל או להחזיר אותו.‬
‫לא.‬ ‫-לשף יש את הכוח הזה.‬
‫לשף יש את הכוח‬ ‫להפוך את הרגע הזה לטוב בחייך,‬
‫או הגרוע ביותר.‬ ‫-כן.‬
‫אולי כמה ימים גרועים.‬
‫כן, גם.‬ ‫-אולי יותר מאחד.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫מה יש לך שם?‬
‫זה פיורה.‬
‫רגע, זה האויב שלי?‬ ‫-כן.‬
‫זה מתחיל להרגיש כמו טקס השפלה.‬
‫אני אנסה להיות חבר שלך, בסדר?‬
‫בסדר.‬ ‫-תתרכז.‬
‫תכין את עצמך ככה.‬ ‫-בסדר.‬
‫תכין את זה. אנו קוראים לזה "מריסקל".‬
‫זה סגנון של סביצ'ה. מיץ לימון, מיץ צדפות.‬
‫שמן זית, בצל.‬
‫זה ישנה את דעתך.‬ ‫-אל תפחד, פיל.‬
‫טוב. אני מרגיש כמו בשיקום.‬
‫בהצלחה.‬
‫פיצוץ.‬
‫המון לימון, שום ושמן.‬ ‫-זה סלט.‬
‫הפיורה חזק מאוד,‬ ‫צריך לשים עליו דברים חזקים.‬
‫זה אגרוף בפנים.‬
‫אני רוצה להכות מישהו.‬
‫איפה ריצ'רד?‬
‫איזה מגוון של יצורי ים.‬
‫חלקם מהטובים בעולם וכמה שלא ראיתם מעולם.‬
‫אבל אם אתם אוהבים קיפוד ים…‬
‫ואו.‬ ‫-תראו את הגודל הזה.‬
‫אנשים!‬
‫הם לא רק מצוינים, הם ענקיים.‬
‫ברוך הבא לצ'ילה, פיל.‬ ‫-כן.‬
‫זה יפהפה.‬ ‫-הכי גדול שראיתי. באמת.‬
‫והטעם והמרקם…‬ ‫-הטעם והמרקם.‬
‫זה עונג מטורף.‬
‫גן עדן.‬
‫היי, גוגל. תתקשר לפאם אדלון.‬
‫חבר'ה, זה דוד פיל!‬
‫מזל טוב. שלום.‬
‫דוד פיל!‬ ‫-היי, מתוקה. מה נשמע?‬
‫אני בסדר, מה שלומך?‬ ‫-את נראית נהדר.‬
‫מי עוד שם?‬
‫תראו, זה דוד פיל!‬
‫היי.‬ ‫-אלו ליזי וג'ק.‬
‫וזה לוק, החבר של רוקי.‬
‫אוהבים אותו.‬ ‫-ברוך הבא למשפחה.‬
‫זו קאת'י.‬ ‫-קאת'י, שלום.‬
‫תנחש מה היא הביאה? אכלנו את זה.‬
‫- אפל פאן -‬
‫כן, כולם אוהבים את זה. יופי של פרסומת.‬
‫רגע, זה שידור חי?‬
‫זה שידור חי.‬ ‫רואים אותך בכל העולם ב-NETFLIX.‬
‫אלוהים.‬
‫חבר'ה, אני בטלוויזיה!‬
‫עם פיל רוזנטל.‬
‫אני כל כך שמחה לראות אותך.‬
‫נפלא לראותך.‬
‫אני גאה בך. סיימת עונה חמישית של‬ ‫"דברים טובים יותר", התוכנית האהובה עליי.‬
‫תודה. "שמישהו יאכיל את פיל"‬ ‫זו התוכנית האהובה עליי.‬
‫תראו איך אנחנו עושים את זה,‬ ‫ככה זה בעסקי הבידור.‬
‫סיימנו לפני חודש בבריטניה.‬ ‫-כן.‬
‫אני בעריכות עכשיו.‬
‫יש לנו תוכן נהדר.‬
‫גם לי. איזה מעבר יפה.‬
‫אכלת פעם אמפנדה צ'יליאנית?‬
‫אלוהים.‬
‫יש כאן האם וגבינה.‬ ‫-אלוהים.‬
‫תביאו לי המבורגר.‬
‫"אמפנדס פאולה", תכירי…‬
‫"אפל פאן" מלוס אנג'לס.‬
‫היקורי עם גבינה, מותק!‬
‫פיל, תנשוך את זה בחושניות.‬
‫תעשה את זה באופן מיני.‬ ‫-את מוכנה?‬
‫מספיק סקסי?‬
‫תשיגו לי את מוניקה בטלפון.‬
‫"תגידו לה שאני מבינה".‬
‫איך זה קרה?‬
‫איך?‬
‫הגענו לשלב בתוכנית…‬
‫שבו אנו מבקשים מאנשים מדהימים ומצחיקים‬
‫לעשות בדיחה בשביל מקס.‬
‫אבוי.‬
‫טוב, אני מספרת בדיחות בצורה נוראית.‬ ‫-לא נכון.‬
‫אנא סלח לי, כי אני אהרוס את זה.‬
‫איזו הכנה.‬ ‫-קדימה.‬
‫כן.‬ ‫-אני בקטע של הכנה. אתה יודע את זה.‬
‫מר רוזנטל הזקן שוכב על ערש דווי.‬
‫הוא עומד לעבור לעולם הבא.‬
‫לפתע הוא מריח משהו.‬
‫הוא מסתובב להביט בדלת החדר שלו,‬
‫והנכד שלו עובר שם. הוא אומר, "טטלה…‬
‫טטלה, בוא הנה.‬
‫מהו הניחוח הנפלא הזה שאני מריח?‬
‫זה הצלי של אימך?‬
‫אני אפילו לא יודע…"‬
‫הוא אומר, "לך להביא לי צלחת.‬
‫לא נותר לי זמן רב."‬
‫הנכד שלו רץ למטה. כמה דקות לאחר מכן,‬
‫הוא חוזר למעלה‬ ‫ונכנס לחדר בידיים ריקות, בלי צלחת.‬
‫וסבו אמר, "טטלה.‬
‫איפה הצלחת שלי? איפה הצלי שלי?"‬
‫והנכד אומר,‬
‫"אימא אומרת שזה לאחרי ההלוויה."‬
‫כן! בדיחה מצוינת.‬
‫בדיחה מצוינת.‬
‫זו עוד בדיחה שאני אוהבת.‬ ‫-קדימה.‬
‫מלצר ניגש לשולחן של אימהות יהודיות ואומר,‬
‫"רק רציתי לבדוק, גבירותיי. משהו בסדר?"‬
‫שיט.‬
‫לעזאזל!‬
‫אני לא יודעת לספר בדיחות.‬ ‫-את טובה מאוד.‬
‫לא הקטע שלי.‬
‫לא, את מפריעה לעצמך.‬
‫אני מעדיפה ל"זאבל" איתך.‬
‫היא יודעת "זאבל". היא משפחה.‬
‫למדתי את זה ממך.‬ ‫-אני יודע.‬
‫פאם, תמסרי ממני נשיקות‬ ‫לכל הבנות שלך והחברים שלהן.‬
‫בסדר.‬ ‫-נשיקות לך, נשיקות לאימך.‬
‫אוהבת אותך, נתראה בקרוב.‬
‫טוב, ביי!‬
‫אוהבים אותך, פאם.‬
‫תודה.‬ ‫-אוהבת אותך.‬
‫תכבו את זה. אני לא יודעת איך.‬ ‫-בסדר.‬
‫תמשיכי לנופף לנצח.‬
‫ביי!‬ ‫-ביי.‬
‫יש עוד משהו שאני רוצה שתראו,‬
‫אבל רק אם אתם אוהבים דברים מרהיבים.‬
‫אולי הדבר הכי טוב בסנטיאגו הוא המיקום שלה,‬
‫מוקפת בהרי האנדים.‬
‫זה רק שעה ממרכז העיר.‬
‫זה היום האחרון.‬
‫אנחנו אוהבים לערוך איחוד‬ ‫של כל החברים שהכרנו.‬
‫שלום!‬ ‫-שלום.‬
‫היי, פיל.‬
‫מה שלומך? שלום.‬
‫והיה לנו מזל שהוזמנו למקום הנפלא הזה.‬
‫הוא שייך לחבר של המפיקה שלנו, קאטה.‬
‫היי!‬
‫אין לך כוס, אני אביא לך כוס.‬
‫כן?‬ ‫-פיל, מה שלומך?‬
‫מי זאת? הבאת ילדה?‬
‫זאת הבת שלנו, מיה. היא ישנה.‬
‫כן, אני מכיר את ההרגשה. גם אני אוהב לישון.‬
‫מה שלומך, פיל?‬ ‫-טוב מאוד.‬
‫הכובע שלך חמוד. כן, חמוד מאוד.‬
‫אתה צריך את זה.‬ ‫-תודה. לחיים.‬
‫תודה שבאת לצ'ילה.‬
‫תבורכו, תודה.‬
‫אני אוהב אתכם. אני אוהב להיות אתכם.‬
‫הנוף.‬
‫מעולם לא הייתי בסביבה‬ ‫כה מרהיבה בשביל ברביקיו.‬
‫והיום כל השפים מתאספים.‬
‫הם הזמינו שף אחר, פאולו,‬ ‫כדי שיבשל סעודה חגיגית.‬
‫זו ארוחה צמחונית קלה מאוד, לא?‬
‫חכה לזה.‬
‫אני יודע.‬ ‫-פאולו!‬
‫פאולו!‬
‫טוב, כולם.‬ ‫-כן, יפה. ואו.‬
‫ארוחה מאוד צ'יליאנית.‬
‫אתם קולטים את זה? זו סעודה חגיגית.‬
‫זה מטורף.‬
‫כן, שלום. עוד!‬ ‫-יש עוד.‬
‫שלום, ארנבת.‬
‫ואו!‬
‫כדאי שתבוא לעתים קרובות יותר,‬ ‫כדי שנאכל את הארוחה הזו שוב.‬
‫כן?‬ ‫-נתגעגע אליך.‬
‫עכשיו אני יודע למה הם מחבבים אותי,‬ ‫כי הם לא אוכלים ככה כל יום.‬
‫כן.‬
‫אנחנו נתגעגע אליך.‬
‫עוד מנה.‬
‫שלום, עוד.‬
‫אהבת את האבוקדו?‬ ‫-כן, אהבתי.‬
‫האוכל יוצא מן הכלל. האווירה יוצאת מן הכלל.‬
‫ויותר מכול, האנשים יוצאים מן הכלל.‬
‫יש לי מזל גדול. תודה.‬
‫אני שמח שזכיתי לגלות את צ'ילה.‬
‫במיוחד בתקופה החשובה הזו‬ ‫שבה צ'ילה מגלה את עצמה מחדש.‬
‫כי מרגישים את ההתלהבות מהתקווה בכל מקום.‬
‫בכל מי שאתה פוגש.‬
‫זה משמח אותי מאוד.‬
‫אולי כולנו נלמד משהו מצ'ילה.‬
‫כל הכבוד, צ'ילה.‬
‫לחיים.‬ ‫-לחיים.‬
‫בפעם הבאה בבית שלי.‬
‫בסדר!‬
‫תשמור מקום לקינוח.‬
‫מה?‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר־און‬