‫- לפני המלחמה... -‬
‫נתקעת, נכון?‬
‫לא.‬
‫סיימתי.‬
‫הפרופסור אמר שהמבחן הזה‬ ‫לקח לאיינשטיין שלושה ימים. שלושה ימים!‬
‫ואז הוא גנב לו את המוח.‬
‫אתה יודע, זה ממש מביך.‬ ‫אתה לא יכול ללכת לקולג' לפניי.‬
‫לא, איינשטיין עשה את המבחן הזה,‬
‫הפך לאיינשטיין, ואז הם גנבו לו את המוח.‬
‫כריס, זה לא משנה‬ ‫כי עברת בהצטיינות את המבחן.‬
‫אני לא חייב ללמוד כאן.‬
‫תסתכל לאן שאתה הולך, בחור.‬
‫אתה בטח חושב שזה מצחיק.‬
‫רובוט על החולצה?‬
‫לא, זו דמות מצוירת. גם זה פשע עכשיו?‬
‫הצטרף לאנושות, בחור! מלחמה מתקרבת!‬
‫סליחה.‬
‫אני לא יודעת איך תשרוד את הקולג'.‬
‫בכך שלא אלך.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫טוב, אימא ואבא היו משתגעים‬ ‫לולא עשיתי את המבחן,‬
‫אז עשיתי את המבחן, ורציתי לראות אם אצליח.‬
‫אבל... אני לא יודע.‬
‫אתה תמיד יודע.‬ ‫-אני לא מוכן.‬
‫היי.‬
‫המוח שלך הוא הדבר המעצבן ביותר בחיי.‬
‫הוא גם המדהים ביותר.‬
‫אתה לא יכול להסתיר את זה בחדר.‬
‫הפרופסור אמר‬ ‫שהוא מעולם לא ראה ציונים כמו שלך.‬
‫אתה יכול לשנות את העולם.‬
‫טוב, אני...‬ ‫אני מעדיף לעשות את זה כשאת בסביבה.‬
‫טוב, כדי לקנות לי פיצה ולכבס לי את הבגדים.‬
‫זה לא משנה‬ ‫אם אתה בהמשך המסדרון או על הירח.‬
‫אנחנו תמיד מחוברים.‬ ‫-זה למעשה אפשרי מבחינה תאורטית.‬
‫לפי פיזיקת הקוונטים, חלקיקים יכולים להישאר‬ ‫מחוברים הרבה אחרי שהם באים במגע.‬
‫ואם הכול נמצא בשלב החשמל,‬
‫אז ייתכן שהתודעה שלנו‬ ‫תוכל להתעלות מעבר לגבולות הפיזיים.‬
‫מגניב.‬
‫אז החלקיקים שלי‬ ‫יבואו לבקר את החלקיקים שלך.‬
‫במעונות שלך.‬
‫"זכור תמיד, קיד קוסמו הוא חברך."‬
‫אל תעשי את זה כאן.‬
‫- שלב החשמל -‬
‫שלום לכולם. חדשות אם-טי-וי מ-15 במאי.‬
‫אני לא מאמין.‬
‫קיד קוסמו, חברכם הרובוט החביב‬ ‫מסדרת האנימציה של שבת בבוקר,‬
‫ובכן, תוכניתו בוטלה.‬
‫צרות על הירח.‬
‫נראה שקוסמו הוא הקורבן האחרון‬ ‫של התחושות העזות נגד הרובוטים‬
‫שסוחפות את האומה.‬
‫זכרי תמיד, קיד קוסמו הוא חברך.‬
‫הערב, ב"גישה חופשית עם מדלין ואנס"‬
‫נשב לשיחה עם המייסד‬
‫בעל החזון והנאה למדי של "סנטר טכנולוגיות".‬
‫אי אפשר להבין את סיפורו של אית'ן סקייט‬
‫מבלי להבין תחילה‬ ‫את סיפור התפתחותם של הרובוטים.‬
‫ידוע שמעולם לא היו בבעלותך רובוטים, נכון?‬
‫מעולם לא בטחתי בהם.‬
‫הם לא אנחנו.‬
‫אז איך הם יכולים להבין מה הכי טוב עבורנו?‬
‫וולט דיסני פיתח רובוטים לראשונה‬
‫כדי לקדם את פתיחת‬ ‫פארק השעשועים שלו ב-1955,‬
‫והם הוכנסו בסופו של דבר לייצור המוני.‬
‫עד מהרה הם הפכו לעמוד השדרה‬ ‫של כוח העבודה העולמי,‬
‫כשהם מבצעים את כל העבודות‬ ‫שבני האדם לא רצו לבצע.‬
‫במשך שנים הם לא התלוננו‬ ‫על עבודתם מסביב לשעון,‬
‫אבל לבסוף הגיע היום‬
‫שבו הם מאסו בחיים שאנחנו הקצינו להם‬
‫ודרשו חיים משלהם.‬
‫התנועה לזכויות הרובוטים צברה היום תאוצה‬
‫כשאלפי רובוטים הגיעו לסנט לואיס‬
‫להקשיב לנאום נלהב‬
‫שנשא רובוט קידום המכירות לשעבר‬ ‫של "פלנטרס", מר בוטן.‬
‫בנו אותנו כדי לחשוב‬
‫אבל עכשיו הם לא רוצים שנעשה זאת.‬
‫בנו אותנו כדי לעבוד, אבל לעולם לא למעננו.‬
‫גורלנו אינו נתון להחלטתם.‬
‫עלינו להילחם עליו.‬
‫זכויות הרובוטים!‬
‫הטוסטר שלי מתקלקל, אני קונה טוסטר חדש.‬
‫מה אם...‬ ‫-אבל זה רצח.‬
‫אתה מקשיב לעצמך?‬ ‫-לא, לרובוטים יש מתג.‬
‫תן לי לסיים.‬
‫מגיעה לנו הזכות לחירות.‬ ‫מגיע לנו חופש משעבוד.‬
‫מגיעה להם הזכות לעבוד בשבילי‬ ‫כשאני מחבר אותם לחשמל.‬
‫וכשהם לא עובדים, הם נשלחים ישר למזבלה.‬
‫רובוט פרסום סורר‬ ‫השחית את אנדרטת איוו ג'ימה היום‬
‫כהתרסה נגד הוראת הנשיא‬ ‫שעל כל הרובוטים לחזור לעבודה.‬
‫הקואליציה לשוויון הרובוטים פתחה‬ ‫בהפגנות אלימות בחמש ערים אמריקאיות.‬
‫מעשים אלה דורשים תגובה חריפה.‬
‫החל מהיום, אנו במלחמה‬ ‫נגד אוכלוסיית הרובוטים.‬
‫וכל אזרח אמריקאי‬ ‫שיסתיר רובוט יואשם בבגידה.‬
‫קדימה!‬ ‫-אלוהים, יש לו מנגל!‬
‫זהירות! לסגת!‬
‫הם לא אוכלים.‬ ‫הם לא ישנים. הם לא ממצמצים.‬
‫- סמל ראשון ג'ון ד' קיטס‬ ‫סן אנטוניו, טקסס -‬
‫אני ממצמץ.‬
‫במשך שנתיים האנושות נלחמה.‬
‫ובמשך שנתיים היא הפסידה.‬
‫עד שאית'ן סקייט נכנס לתמונה.‬
‫האנושות הייתה צריכה קפיצת מדרגה.‬ ‫פשוט הראיתי לה לאן לקפוץ.‬
‫הוא קרא לפריצת הדרך שלו "נירוקאסטר".‬
‫מכשיר שקישר את המוח האנושי‬ ‫לגופי רחפן ממוכנים.‬
‫ברור שאין לי בעיה עם טכנולוגיה,‬
‫כל עוד האנושות שומרת על שליטה.‬
‫בני האדם הצליחו סוף סוף‬ ‫להילחם באותן טכניקות כמו האויב.‬
‫ותוך שבועות ספורים המלחמה הסתיימה.‬
‫- גיבורי המלחמה‬ ‫קולונל ברדבורי -‬
‫מר בוטן חתם על הסכם כניעה‬ ‫עם הנשיא קלינטון‬
‫ועם מנכ"ל סנטר, אית'ן סקייט,‬ ‫על מדשאת הבית הלבן היום.‬
‫ואילו בדטרויט, קיד רוק ערך מסיבה‬
‫לרגל תבוסת הקואליציה לשוויון הרובוטים.‬
‫רחפנים הצליחו לכלוא‬ ‫מעל 6,000 רובוטים שנחלו תבוסה‬
‫בשטח ההסגר של סנטר.‬
‫זהו המתחם המדברי העצום‬
‫המשתרע על פני יותר מ-260,000 קמ"ר‬ ‫בדרום-מערב ארה"ב.‬
‫בשידור חי מחנות סנטר,‬
‫אנו נמצאים דקות ספורות‬
‫מהשקתו של הנירוקאסטר הצרכני החדש של סנטר.‬
‫הטכנולוגיה שניצחה במלחמה‬ ‫משנה כעת את הדרך שבה אנו חיים את חיינו.‬
‫רשת הנירוקאסטר מאפשרת למוח שלך‬ ‫להיות בשני מקומות בו זמנית.‬
‫לעבוד ולשחק בו זמנית.‬
‫אסקפיזם להמונים.‬
‫אני מעדיף לחשוב על זה כעל חופש.‬
‫אז הפכו לחלק מהרשת של סנטר.‬
‫זמינה כעת בכל פינה בעולם.‬
‫- לאחר המלחמה... -‬
‫טיק טוק.‬
‫בוקר טוב, מותק!‬
‫אתה לא דופק?‬ ‫-לא בבית שלי.‬
‫מה את עושה?‬ ‫-הולכת לשיעור.‬
‫את צריכה להשתתף בפעילות לאחר ביה"ס.‬
‫שירותי הרווחה אומרים שהם ישלמו תוספת‬ ‫על שיעורי העשרה לתלמידים.‬
‫אבל אני כבר מרגישה כל כך מועשרת, טד.‬
‫זה לא נתון לוויכוח.‬
‫הבית של טד, החוקים של טד.‬ ‫-החוקים של טד.‬
‫בטח. תלעגי לי. ממש חכם מצידך.‬
‫אם זה כל כך חשוב לטד,‬ ‫למה טד לא אומר לי בעצמו?‬
‫כי קליפת המוח המצחית שלי‬ ‫נמצאת בווגאס עם סינדי קרופורד.‬
‫ואני לא אפספס את זה בשבילך.‬
‫אתה דוחה.‬
‫אתלטיקה קלה שווה 200 דולר.‬
‫כמה מהר את יכולה לרוץ?‬ ‫-תוריד את מוניטור הקרסול ונראה.‬
‫חה חה חה. זה לא יקרה.‬
‫עשיתי את זה בעבר.‬
‫לא אכפת לי מכמה בתי אומנה אחרים ברחת.‬
‫אם נכנסת למבצר של טד, את לא עוזבת.‬
‫האם זה ברור?‬
‫תזמורת צועדת.‬
‫את מנגנת על כלי?‬ ‫-אין לי מושג. ואתה?‬
‫זו גיטרת לס פול 57'!‬ ‫את יודעת כמה קשה היה למצוא אותה?‬
‫לא מצאת אותה.‬
‫כל הזבל הזה נבזז משטח ההסגר.‬
‫אז?‬ ‫-אתה גונב. זה שוק שחור.‬
‫הרובוטים לא משתמשים בזה.‬
‫חוץ מזה, אי אפשר לגנוב חפץ‬ ‫שאף אחד לא רוצה.‬
‫זה כמו... חוק.‬
‫ואתה כמו... מטומטם.‬
‫טוב, הרכיבו את הנירוקאסטרים.‬
‫ניפגש במודול 3-סי.‬
‫חוק כליאת הרובוטים לאחר המלחמה.‬
‫היי.‬
‫היא אמרה להרכיב את הקאסטר.‬
‫מצטערת. יש לי בעיה‬ ‫שבגללה אני יכולה לחיות רק במציאות.‬
‫זה דפוק, אבל תרגישי חופשי.‬
‫אני רואה שאת חדשה כאן, מישל,‬
‫אבל חובה להשתמש בנירוקאסטרים‬ ‫מכיתה ט' ומעלה.‬
‫- גב' סאבלינסקי -‬
‫יום קשה?‬
‫לא הייתי מגבילה את זה להיום.‬
‫אולי כדאי שאשוחח עם אימך?‬
‫תהפכי את הדף.‬
‫"בחסות המדינה.‬
‫"שני הורים, אח אחד".‬
‫- כולם מתו -‬
‫הרבה ילדים כאן איבדו משפחה במלחמה.‬
‫זה לא קרה בגלל הרובוטים, למען האמת.‬
‫המכונית פגעה באייל.‬
‫בכביש.‬ ‫-אני מצטערת.‬
‫גם האייל הצטער.‬
‫את יודעת, נירותרפיה‬ ‫יכולה להקל קצת על הכאב,‬
‫לתת לך כמה שעות לשכוח.‬
‫זה בסדר, הכול טוב.‬
‫נתקן את זה כשנחזור למכונית.‬
‫היי, תסתכל עליי.‬
‫אתה בסדר.‬
‫אתה מרגיש את החול?‬
‫אתה מרגיש את האוויר על פניך?‬
‫כן.‬
‫בסדר. תסתכל עליי.‬
‫אתה בסדר.‬
‫כן.‬ ‫-הכול בסדר.‬
‫אני יודעת.‬ ‫-כן, הכול בסדר.‬
‫הכול בסדר.‬ ‫-הכול בסדר.‬
‫הכול בסדר.‬
‫בסדר?‬
‫טוב, בוא אליי.‬
‫היי, מישל.‬
‫מישל.‬
‫אני יכולה ללכת עכשיו?‬
‫אבא? אבא!‬
‫שלום?‬
‫אוי לא.‬
‫טד!‬
‫לא.‬
‫קדימה. טד, יש רובוט בחוץ!‬
‫אל תתקרב!‬
‫עצור!‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫אל תתקרב!‬
‫אני?‬
‫למה?‬
‫אני לא מבינה אותך. אתה יכול לדבר?‬
‫אל תזוז.‬
‫תיזהרי.‬
‫תיזהרי ממפלצת הסלע.‬
‫ג'סי. ג'סי. ג'סי. ג'סי.‬
‫יש צרות על הירח.‬ ‫-תחזיר את זה למקום.‬
‫את החברה המיוחדת שלי.‬ ‫-זו אני.‬
‫לא.‬
‫נוכל לעבוד יחד. נוכל להביס את מפלצת הסלע.‬
‫למה אתה כאן?‬ ‫-נוכל לעבוד יחד.‬
‫נוכל לעבוד יחד.‬ ‫-תחזיר למקום.‬
‫נוכל לעבוד יחד.‬
‫היי! מה זה היה?‬ ‫-אוי...‬
‫אתה חייב ללכת. אתה חייב לעזוב עכשיו.‬
‫אתה חייב לעזוב. מייד.‬
‫זה רובוט?‬
‫ניסיתי להעיר אותך, אבל אתה לא...‬
‫יש לך מושג‬
‫מה המדינה תעשה לי אם ימצאו רובוט בבית שלי?‬
‫זו לא אשמתי.‬ ‫-זו גם לא אשמתי.‬
‫תעיפי אותו מכאן!‬
‫זה מה שאני מנסה לעשות!‬ ‫-תתאמצי יותר!‬
‫היי, רובוט! אתה מבין את שפת בני האדם?‬
‫עוף מכאן!‬
‫שימי את תרמיל הסילון. הגיע הזמן לזוז.‬
‫תקשיב, חבר.‬
‫אתה מסתכל על הקפטן‬
‫של נבחרת ההיאבקות של טופיקה לשנת 1953.‬
‫בסדר. עכשיו אתה הולך לחטוף מכות.‬
‫אתה הולך לחטוף. מכות רציניות.‬
‫כן. קדימה.‬
‫קדימה, חתיכת ממזר עם שיניים!‬
‫חתיכת...‬
‫ניסיון רצח.‬
‫זה מה שזה!‬
‫אני מתקשר למשטרה לדווח עליו ועלייך.‬
‫ישלחו אותך לכלא, חתיכת חרא.‬
‫אני עלול להפסיד כמה דולרים,‬
‫אבל אף אחד, אף אחד לא מאיים על טד פיניסטר.‬
‫מוקד חירום.‬
‫אני רוצה לדווח, אמיתי לגמרי,‬ ‫אני לא מתלוצץ, על תקיפת רובו...‬
‫אלוהים.‬
‫אדוני, אתה שם? אתה רוצה לדווח? הכול בס...‬
‫שימי את תרמיל הסילון. הגיע הזמן לזוז.‬
‫אתה יכול לטפל בזה?‬
‫בבקשה אל תהיה מטורף.‬
‫טוב, התנעתי.‬
‫אולי אתה יודע במקרה לנהוג?‬
‫גם אני לא.‬
‫טוב, אנחנו נוסעים לאחור.‬
‫היי, זו המכונית של אימא שלי!‬
‫עצרי!‬
‫אוי ואבוי.‬
‫- קרב פורט האל‬ ‫אזור מנוחה בחסות סנטר -‬
‫- התקדמות מרשימה מאת מוחות מבריקים -‬
‫תישאר כאן.‬
‫באמת?‬
‫לעזאזל, טד.‬
‫היי, תחזור הנה.‬
‫קדימה. אתה לא אמור להיות כאן.‬
‫העבירו הודעה לפיקוד קוסמו.‬
‫אנחנו בצרות.‬
‫היי, תקשיב...‬ ‫-עבור.‬
‫תיכנס למכונית.‬ ‫-עבור. האם שומע?‬
‫מספיק עם הסיסמאות.‬
‫מספיק עם השטויות של קוסמו.‬
‫אתה מת, ועכשיו אתה כאן.‬
‫איך זה קרה?‬
‫אתה רובוט עכשיו?‬
‫אבל אתה חי.‬
‫אתה נמצא אי שם.‬
‫אתה האמיתי נמצא אי שם במקום כלשהו.‬
‫אתה בסדר?‬
‫איך אני מוצאת אותך?‬
‫היי, חכה.‬
‫ג'סי.‬
‫צריך למהר. יש צרות על הירח.‬
‫סנטר?‬
‫נוכל לעבוד יחד.‬
‫נוכל להביס את מפלצת הסלע.‬
‫סנטר נמצאת בכל העולם.‬
‫איפה אתה בדיוק?‬
‫מערכת השמש השתבשה.‬
‫יש מישהו שיודע?‬
‫עיניים?‬
‫משקפיים.‬
‫האדם שיודע איפה אתה מרכיב משקפיים?‬
‫זה ממש מצמצם את האפשרויות, מה?‬
‫זמין לזמן מוגבל בלבד.‬
‫- ד"ר פפר -‬
‫רופא.‬
‫רופא עם משקפיים.‬
‫מישל.‬
‫את שומעת אותי?‬
‫אני חושש שיש לי חדשות רעות.‬
‫אחיך כריסטופר...‬
‫הוא נפטר הבוקר.‬
‫איפה הוא?‬
‫טוב.‬
‫האמיני בעצמך.‬
‫זה באמצע שטח ההסגר.‬ ‫-את יכולה לעשות זאת.‬
‫שטח ההסגר הוא בית כלא‬ ‫שממנו רובוטים לא יכולים לברוח.‬
‫איך אנחנו אמורים לפרוץ לתוכו?‬
‫קיד קוסמו חושב שאת לא מהעולם הזה.‬
‫- ניו-2-יו! -‬
‫ניו-2-יו, מתנות ומוצרים,‬ ‫ת"ד 1616, קלייטון, ניו מקסיקו.‬
‫הדברים האלה מגיעים משטח ההסגר,‬
‫מה שאומר שבעל תא הדואר הזה‬ ‫יודע איך להיכנס ולצאת.‬
‫מה המרחק לניו מקסיקו?‬
‫קדימה.‬
‫- "הסטייק פיט"‬ ‫ניו מקסיקו -‬
‫- נבחר כסטייק הטוב ביותר בקלייטון -‬
‫כריס, רציתי...‬
‫כריס!‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-יש רק הזדמנות אחת.‬
‫עלינו לשלב את מודולי הקוסמו שלנו.‬
‫ג'סי, כדור הארץ בסכנה.‬
‫לא נוכל לעשות הרבה בקשר לזה.‬
‫לעזאזל. קדימה. בוא.‬
‫- תמשיכו לברוח -‬
‫- ניו-2-יו!‬ ‫1616 -‬
‫כן. השגת אותו, קיטס?‬
‫תעשה לי טובה. תכבה את האור, אידיוט.‬
‫זו דרך מחורבנת להתייחס ללקוח.‬
‫חשבתי שאמרנו בשעה עשר.‬ ‫-אתה אמרת עשר. אני אומר עכשיו.‬
‫נשמע שאתה לא סומך עליי.‬ ‫-אני לא.‬
‫טוב.‬
‫בוא.‬
‫"ניו, ניו, ניו-2-יו"‬
‫ג'ינגל שאני עובד עליו. רואה את הלוגו החדש?‬
‫אתה אשף שיווק אמיתי.‬
‫וואו. זה אמיתי?‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫קולט פיסמייקר 1873. אחד מאלף שיוצרו.‬
‫עדיין יכול לפגוע בזבוב‬ ‫על תחת של ברווז במרחק 100 מטר.‬
‫איפה מצאת אותו?‬
‫לא בוולמארט, זה בטוח.‬
‫כן, הייתי צריך להגיע עד לטוסון.‬
‫עמוק בתוך שטח ההסגר, המחיר עולה.‬
‫בסדר. כמה?‬ ‫-חמישה עשר אלף.‬
‫הוא טעון?‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫כן. קליעים מקוריים והכול.‬ ‫אני מוסיף ללא תשלום.‬
‫אז אני אשלם אפס.‬
‫וולף.‬
‫אילו היית כאן בעצמך, אני יודע‬ ‫שלא היו לך הביצים לכוון אותו אליי.‬
‫בהחלט כן. ואל תדבר על הביצים שלי, טוב?‬
‫למען האמת, אני בהלם מההתנהגות שלך.‬
‫מה הבעיה שלך?‬
‫אני בהלם.‬
‫אתה קצת עדין יחסית לבחור‬ ‫שסוחר בסחורה גנובה.‬
‫אני לא עדין. אני בהלם.‬
‫חתיכת בן...‬
‫לקחת את הזמן.‬
‫תירגע. הייתי במצב חיסכון בחשמל.‬
‫אני לא מאמין שזה עבד.‬
‫הבחור הזה אידיוט.‬
‫תעזור לי עם הרגליים.‬
‫אתה מוכן להזדרז?‬
‫לא בא לי להיכנס לכלא על הסתרת רובוט.‬
‫אתה לא מסתיר אותי.‬ ‫-אם השוטרים מגיעים, אני לא מכיר אותך.‬
‫הייתי ממהר במקומך.‬ ‫-15,000 זה יותר מדי.‬
‫אני לא מנהל עסק שעושה הנחות.‬
‫אתה רציני?‬
‫אתה עובד ממשאית.‬ ‫-אולי יש לנו מקום לאופנוע שלו.‬
‫ועוד איך יש לנו מקום.‬
‫- ניו-2-יו! -‬
‫"נלחמתי בחוק, והחוק ניצח‬
‫"נלחמתי בחוק, והחוק ניצח"‬
‫אני אהיה בפנים. בהצלחה.‬ ‫-בחייך. תעזור לי לפרוק.‬
‫תגיד את זה. למה אתה רוצה שאעזור לך?‬
‫בחייך. אתה מוכן להפסיק עם זה?‬
‫אז תעשה את זה לבד.‬
‫אני רוצה את עזרתך כי הדברים כבדים מאוד,‬
‫ואתה הרבה יותר חזק ממני, הרמן.‬
‫מרוצה?‬ ‫-אני כל כך גאה בך.‬
‫זה בריא להודות בדברים האלה, נכון?‬
‫נשאיר את האופנוע. לא אמכור אותו.‬
‫מה זאת אומרת, לא תמכור אותו?‬
‫הוא שלי. אני יריתי בבחור.‬ ‫-ירית באיחור.‬
‫מה תעשה עם האופנוע?‬ ‫-אמכור אותו.‬
‫או שאני מזדקן,‬ ‫או שהארגזים נעשים כבדים יותר.‬
‫מדליק את האור.‬
‫- נא לטפל בזהירות -‬
‫תזכיר לי. מה יש כאן?‬
‫ממתקים בשבילך, בוטילישס.‬
‫מצחיק מאוד.‬
‫תעשה לי טובה‬ ‫ותן לי רשימת מלאי של בובות הכרוב.‬
‫יש לנו קונה בטולידו. הוא רוצה את כולן.‬
‫היי, דגי דג.‬
‫זה מדאיג.‬
‫למה אתה חייב לעשות את זה?‬ ‫-כי אתה שונא את זה.‬
‫אם הסוללות ייגמרו, הם יהיו חסרי ערך.‬
‫אם העולם אי פעם יחזור לקדמותו,‬ ‫בחג המולד הם יהיו להיט.‬
‫ללא סוללות, יישאר לך דג עם פה גדול שלא שר.‬
‫אוי, לא. אלוהים.‬
‫המקרר הדפוק הלך. בן...‬
‫הנקניקיות, הסטייק סולסברי.‬
‫גלידות הקסטה שלי כולן נמסו.‬
‫אלוהים.‬
‫אין לי אוכל!‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫הרגע סחבתי לכאן ארגז מלא אוכל.‬
‫תאכל מזה.‬ ‫-הם ענתיקות. אי אפשר.‬
‫אלה חטיפי "זגנאט". כולם אוהבים אותם.‬
‫אני לא אוכל חטיפים שקשורים ל"אדוני היקום"‬
‫באריזתם המקורית, בסדר?‬
‫אני לא אוכל אותם! זה כסף!‬
‫אני אוכל את הבוריטו הזה ואידבק בסלמונלה.‬
‫אתה לא צריך להידבק בסלמונלה.‬ ‫יש קופסאות אוכל. לך תאכל מהן.‬
‫בקופסאות האוכל של ג'י-איי-ג'ו אין אוכל.‬
‫שמים בהן אוכל לילדים.‬
‫הן לא מכילות אוכל.‬
‫זה לא...‬
‫מה זה לעזאזל, הרם?‬
‫תסתכל עליי. הרם, תסתכל עליי.‬ ‫-אני מסתכל עליך.‬
‫האם ניתקת את זה‬
‫ולקחת את הכבל המאריך לתחנת הטעינה שלך?‬
‫לא.‬ ‫-אתה ממצמץ.‬
‫אני רואה שאתה ממצמץ, אז ברור שאתה משקר.‬
‫אני לא.‬ ‫-אז לקחת אותו.‬
‫עכשיו, מה שאני צריך...‬
‫זה שתודה בזה.‬ ‫כל מערכות היחסים בנויות על אמון.‬
‫תהיה כן, ואני לא אכעס.‬
‫רק תגיד לי שלקחת אותו,‬
‫ואני לא אכעס.‬
‫לקחתי את הכבל.‬
‫שאלוהים יברך את אמריקה!‬
‫תראה אותי גווע ברעב.‬
‫הצלעות שלי כבר מבצבצות מהחולצה.‬
‫אתה כל כך דרמטי.‬ ‫אני צריך אנרגייה כדי לחיות.‬
‫אני צריך אנרגייה כי אני בן אדם.‬
‫בניגוד אליך. אתה צריך אנרגייה מהשקע.‬
‫אתה מקבל אנרגייה מהשקע.‬ ‫אתה מחזיר את הכבל למקומו.‬
‫אנחנו בדרכים עשרה ימים.‬ ‫-איפה אני מתחבר?‬
‫אין לי לאן להתחבר אם אין מקור כוח.‬
‫מה אני אמור לעשות?‬ ‫-תתחבר בכל עת.‬
‫אתה לא צריך לשמור אנרגייה בקירור, טוב?‬
‫כדי להימנע מליסטריה ומסלמונלה‬ ‫כי אתה לא בן אדם.‬
‫תפסיק.‬ ‫-אתה בינה מלאכותית.‬
‫לא, אתה חסר-בינה מלאכותית. אתה...‬
‫היי, את. בלונדית, אני רואה אותך.‬
‫זה בסדר. צריך לברוח.‬
‫צאו משם.‬ ‫-תפסתי אותם, קיטס.‬
‫מי מכם נגע בדג שלי?‬
‫זוזו.‬
‫משהו עומד לקרות במעבר הדגים.‬
‫ידיים למעלה היכן שאוכל לראות. תסתובבו.‬
‫את ילדה.‬ ‫-אתה גאון.‬
‫נכון.‬
‫זה רובוט? זה רובוט של קוסמו?‬
‫איך הגעתם לכאן?‬ ‫-במשאית שלך.‬
‫ראש לימון, אתה מחפש צרות?‬ ‫-תתחפף.‬
‫קיד קוסמו הוא חברך.‬
‫מה אתם עושים במשאית שלי? מה אתם רוצים?‬
‫צרות על הירח.‬ ‫-אנו חייבים להגיע ל"שטח".‬
‫מי דיבר על ללכת לשטח ההסגר?‬ ‫-אתה והוא.‬
‫כן, היינו די ברורים לגבי זה.‬ ‫-נכון.‬
‫אבל זה בסדר, כי לא אכפת לי.‬
‫אני יודעת מה אתם עושים ומוכרים.‬ ‫-מוכרים?‬
‫אב האומנה שלי קנה ממך טונות של זבל.‬
‫לא אכפת לי. זה לא ענייני.‬ ‫אתה יכול להישאר כאן עם הרובוט שלך.‬
‫אני אלך עם הרובוט שלי.‬ ‫-את לא הולכת.‬
‫ה"שטח", ילדונת,‬ ‫הוא לא איזה מקום מגניב לחופשה.‬
‫הדבר היחיד שתעשי שם זה למות.‬
‫אז למה שלא תחזרי למעלית‬
‫ותשכחי שראית את המקום הזה?‬
‫עכשיו.‬
‫אוי לא.‬
‫מה לעזאזל קורה? יש לך חברים?‬
‫האם הייתי פה לו היו לי?‬
‫הם עקבו אחרינו. אולי מישהו עקב אחריהם.‬
‫נהדר.‬
‫טוב.‬
‫נלך על אומהה-3, מתח נמוך.‬
‫קחי את הרובוט.‬ ‫-הוא לא רובוט. הוא אחי.‬
‫שיהיה, ילדונת. את רוצה שהוא יחיה?‬ ‫תצטרכי לבטוח בי.‬
‫זה מצב חירום.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫ג'סי, זה מצב חירום.‬ ‫-לך.‬
‫בוא. אנחנו מפעילים את אומהה. קדימה.‬
‫רגע. תני לי יד.‬
‫את אחותי הקטנה. זה סיפור הכיסוי שלנו.‬ ‫שמך... ורוניקה.‬
‫ברוניקה עם ב'?‬
‫פגשת מישהי בשם ברוניקה עם ב'?‬
‫האמת שכן.‬ ‫-טוב, לא. זה עם ו'.‬
‫ורוניקה.‬ ‫-כמו ורוניקה.‬
‫שם משפחה?‬ ‫-הדמות שלך אילמת.‬
‫אז תעמדי מאחוריי ותשתקי.‬
‫- כ.מ.ל.ר. -‬
‫- נעילת מטרה‬ ‫בן אדם -‬
‫שימו לב, חשודים.‬
‫מתקן זה נמצא כעת תחת תחום שיפוטו‬
‫של כוח המשימה לנטרול רובוטים.‬
‫מי זה, לעזאזל?‬
‫כ.מ.ל.ר.‬
‫ראו את עצמכם במעצר.‬
‫צרות.‬
‫עכשיו, תהיו נחמדים,‬
‫תרימו ידיים.‬
‫אשמח להימנע מכל אלימות שלא לצורך.‬
‫טוב, גם אני אשמח,‬
‫וכך גם אחותי האילמת, ורוניקה.‬
‫יש קבלות על כל הפריטים.‬ ‫אשמח למצוא אותן בשבילך.‬
‫מישל ליאונה גרין,‬
‫את עצורה בגין תקיפה בזדון,‬ ‫גניבת רכב, היעדרות ללא רשות,‬
‫וסיוע לאויב המדינה.‬
‫לכל הרוחות.‬
‫אני רוצה עורך דין.‬ ‫-מה...‬
‫את יכולה לדבר?‬ ‫-את תקבלי עורך דין.‬
‫איפה הרובוט?‬ ‫-מה? רובוט?‬
‫זה מטורף.‬
‫יש רובוטים?‬
‫למה אתה מדבר?‬
‫וואו.‬
‫סליחה שאני מנסה לסייע לרשויות אכיפת החוק.‬
‫אני חייב לומר,‬
‫כאזרח משלם מיסים‬ ‫שאוהב דגלים וריקודי שורות,‬
‫הכול, אמריקאי אמיתי,‬
‫אני המום שאתה חושב שאני מסתיר רובוטים.‬
‫למעשה, הייתי מרחיק לכת ואומר... שאני בהלם.‬
‫- נעילת מטרה -‬
‫אתם שלי עכשיו!‬
‫- מטרה אבדה -‬
‫את רוצה לעזור לעצמך, גברת גרין?‬ ‫תמסרי את הרובוט.‬
‫אם תמשיכי עם זה,‬
‫עד שיינתן גזר הדין,‬ ‫תהיי בוגרת מספיק לכלא של מבוגרים.‬
‫הרגע השמדת אקדח בשווי 25,000 דולר!‬
‫אמכור לך אותו תמורת 15.‬ ‫-עצור!‬
‫אל תפגע בו.‬
‫תתרחקי מהרובוט.‬
‫מה תעשה?‬ ‫-גברתי, יש לי משימה,‬
‫ואינך יכולה לעצור אותה.‬
‫עכשיו תעשי לעצמך טובה ותתרחקי מהרובוט.‬
‫הוא רק צריך לחזור ל"שטח".‬ ‫-את מפירה את ההסכם.‬
‫הוא מסומן לנטרול.‬ ‫-אתה חסר לב.‬
‫אתה לא יכול להיות חסר לב לדברים ללא לב.‬
‫אנחנו חייבים לזוז, ראש לימון. המפקד!‬ ‫-קדימה.‬
‫טוב, נראה שאנחנו הולכים ל"שטח".‬
‫באמת?‬ ‫-היכנסו! קדימה!‬
‫בסדר.‬
‫קיטס, חסר לך שאתה מת!‬ ‫-קדימה!‬
‫זהירות.‬ ‫-זו הפרה של ההסכם.‬
‫זו בגידה!‬
‫אמרתי לך לסמן.‬ ‫-אני יודע איזה מהם!‬
‫למה יש לך כל כך הרבה מפתחות?‬ ‫-קדימה!‬
‫אני אדם חשוב מאוד.‬
‫אתה תהיה חשוב מאוד בכלא.‬
‫אולי פשוט נברח בשלב זה?‬
‫תחזיקו חזק. יצאנו לדרך.‬
‫אס-או-אס. כאן קיד קוסמו שולח אות מצוקה.‬
‫אס-או-אס!‬
‫יש לי מקום בשבילך ממש מעל האח שלי.‬
‫לא בבית שלי!‬
‫קבל!‬
‫אף אחד לא מנוטרל היום!‬
‫אותך אני אהרוג רק בשביל הכיף.‬
‫לעזאזל.‬
‫קדימה!‬
‫רואה את החומה הזאת?‬
‫אם תלכי לאורכה במשך כעשר שנים...‬
‫בסוף תגיעי בחזרה לכאן!‬
‫אין דרך לצאת. אנחנו גרים כאן עכשיו.‬
‫ברכותיי, ילדונת.‬
‫לעזאזל. רק זה חסר לנו.‬
‫אפשר להיות אמיץ למול הסכנה.‬ ‫-בסדר. קדימה.‬
‫מה אלה, לעזאזל?‬ ‫-רובוטים בוזזים.‬
‫הם שורדים ע"י הוספת חלקים‬ ‫של רובוטים אחרים לעצמם.‬
‫רובוטים שהם חיסלו.‬
‫בן אדם.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫בן אדם.‬ ‫-היי.‬
‫קיטס, תשתיק אותו!‬
‫בן אדם.‬
‫בן אדם. בן אד...‬
‫מה הם עושים עם בני אדם?‬
‫אף פעם לא נשארתי מספיק זמן כדי לגלות.‬
‫אבל נתת לי הזדמנות חדשה.‬
‫עכשיו כשקברת את חיי מתחת להר!‬
‫היי.‬
‫אחי היה זקוק לי. אני לא מצטערת שאנחנו כאן.‬
‫את מבינה שאחיך‬ ‫הוא רובוט עם ראש צהוב, נכון?‬
‫הוא לא רובוט. הוא בן אדם.‬
‫כריס מפעיל את קוסמו.‬
‫כריס לא יודע איפה הוא נמצא.‬ ‫רק הרופא שמסר אותו לסנטר יודע.‬
‫אה, בטח, ואיפה הרופא הזה אמור להיות?‬
‫בהר טייבלטופ.‬ ‫-אה, איפה זה, הרם?‬
‫חמש מאות ק"מ דרומה?‬
‫מקווה שיש לך נעליים טובות.‬ ‫-יש לך רעיון טוב יותר?‬
‫אני אמצא.‬
‫מת על הביטחון.‬
‫אני לא שותף לו, אבל לגמרי מת עליו בשבילך.‬
‫הוואן הזה נוסע?‬ ‫-תלוי. יש עלייך מנוע?‬
‫הגיע הזמן להגדיל נפח, הרם.‬
‫אתה יודע שלהגדיל נפח זה הקטע שלי.‬
‫כמובן. מאה אחוז טעינה.‬
‫טוב לדעת שמישהו אכל היום.‬
‫הנה אני בא להציל את המצב. בהחלט. הרמ-דוג.‬
‫מה זה לעזאזל?‬
‫מערכת רכיבי "ה-ר-ם". יש לי גודל לכל משימה.‬
‫מה דעתך, נלך צפונה?‬ ‫מעולם לא בדקנו את החומה סביב מואב.‬
‫בטח. למה לא?‬
‫אם מדברים על מקומות יפים‬ ‫לרעוב בהם למוות, מואב בסדר גמור!‬
‫או שאתה יכול להתבכיין למוות.‬
‫אני רוצה שתחשבי על הרגע הזה‬
‫כשתתחנני לשתות מים בעוד 24 שעות.‬
‫אם כריס ואני צודקים,‬
‫ואם לרופא הייתה דרך להיכנס,‬ ‫כנראה יש לו דרך לצאת.‬
‫לא סביר.‬ ‫-זה יותר ממה שיש לך,‬
‫אז יש לי תוכנית.‬
‫ולך יש הסעה.‬
‫אז בוא נעשה עסקה.‬
‫אם את לרגע חושבת‬
‫שהרם יכניס את שניכם ואותי לוואן‬
‫וירים אותנו על כתפו,‬
‫יצאת מדעתך.‬
‫איפה ההורים שלך בכלל?‬ ‫-זה לא עניינך.‬
‫הבנתי.‬
‫מתים.‬
‫מוטב כך, אני מניח.‬
‫אתה מנסה להיות שמוק, או שזה בא לך בטבעיות?‬
‫הוא כזה באופן טבעי.‬
‫ברור שזה עצוב כשההורים עוברים מן העולם,‬
‫אבל ככה את עדיין יכולה‬ ‫לחשוב עליהם דברים יפים.‬
‫לא הייתה להם הזדמנות לאכזב אותך.‬ ‫-הם לא היו מאכזבים.‬
‫ילדונת, וילד לכאורה.‬
‫יום הולדת שמח.‬
‫כולם מאכזבים.‬ ‫-חג שמח.‬
‫תישארו מספיק זמן ואני אאכזב אתכם.‬
‫למזלך, לא נישאר בסביבה.‬
‫כן, זו הגישה, מה?‬
‫מה אומרים? תרוויח כסף...‬
‫ותמשיך לברוח, מותק.‬
‫תחיי לפי המוטו הזה, ילדונת.‬
‫זה מה שאני עושה.‬
‫איך נפגשתם?‬ ‫-האמת שנפגשנו במלחמה.‬
‫לא הרגתם זה את זה?‬ ‫-ניסינו.‬
‫הרובוטים כיתרו את כל המחלקה שלי,‬ ‫שברו לי את הרגל.‬
‫אנשי הפח הקיפו אותי כדי לסיים את העבודה.‬
‫אני מסתכל למעלה ורואה את רובוט הבנייה‬ ‫הגדול והטיפש הזה מביט עליי.‬
‫אני עוצם עיניים ומתכונן למות.‬
‫ובמקום זה, הוא פשוט מרים אותי‬ ‫ונושא אותי משם.‬
‫בכית כמו תינוק.‬
‫כן, בטח. לא כמו תינוק.‬
‫הם לא באמת מזהים רגש אנושי.‬
‫זו הייתה קריאת מלחמה, כמו, "כן! וולברינס!"‬
‫בחייך. מצצת את האגודל והתחננת שאציל אותך.‬
‫הוא... צודק.‬
‫כמה ימים לאחר מכן,‬
‫רחפנים של סנטר מצאו אותנו,‬ ‫וניסיתי להגיד להם,‬
‫"היי, הבחור הזה הציל את חיי.‬ ‫הרם הוא בחור טוב. אל תירו."‬
‫הם בכל זאת פתחו באש.‬
‫ניסו להרוג את שנינו, אז ברחנו.‬
‫אנחנו בורחים מאז.‬
‫רוב האנשים יחשבו שזה מוזר, נכון?‬
‫רובוט ובחור שמסתדרים ומבלים יחד.‬
‫לפחות יש לכם זה את זה.‬
‫אז מה תעשי אם תמצאי את אחיך?‬
‫כלומר, את יודעת, את שאר החלקים.‬
‫מה תעשו אז?‬
‫מה שנרצה.‬
‫מה את מכינה, אימא?‬
‫היום יום ראשון.‬ ‫מה אני תמיד מכינה ביום ראשון?‬
‫פלפלים ממולאים.‬
‫מה שהבן שלי רוצה, הבן שלי מקבל.‬
‫כל עוד הוא זול ולא טרי.‬
‫תהיה בשקט.‬
‫אבל בשל כך, הנה קנולי.‬
‫בן יום?‬ ‫-יומיים.‬
‫גברת ולה נתנה את זה על חשבון הבית.‬
‫טוב לראות אותך ככה, אימא.‬
‫על הרגליים...‬ ‫-למה שלא אהיה ככה?‬
‫אין שום סיבה.‬
‫המלאך הקטן שלי.‬
‫כזה ילד מצחיק.‬
‫כזה...‬
‫כ...‬
‫לכל הרוחות!‬
‫קצב העברת הנתונים צולל כמו אבן.‬
‫תסבירו.‬
‫הוא אמר לי שזה יכול לחכות, אז...‬ ‫-עד שהיו לי את כל העובדות.‬
‫העובדה היא שהשירות שאנו מספקים לעולם‬
‫עובר ממושלם באופן מוחלט‬
‫לזבל מוחלט.‬
‫למה?‬
‫כריסטופר נעלם.‬ ‫-בקול רם.‬
‫כריסטופר נעלם.‬
‫זה פיזית בלתי אפשרי.‬
‫אבל מבחינה מוחית, נירולוגית, הוא לא שם.‬
‫אתה אומר לי שפריצת הדרך שלי ברחה?‬
‫היה צומת קטן ולא מאובטח‬ ‫במטריצת הנתונים שלו.‬
‫בקושי מורגש, האמת.‬
‫ועם הזמן, זה אפשר למודעות שלו...‬
‫ובכן, לעקוף את ההגנה שלנו.‬
‫נראה שזה נבנה כך בכוונה.‬
‫זה היה אמהרסט.‬ ‫-לא אנו, אדוני.‬
‫לא. תאורטית, אם מהירות הנתונים‬ ‫של הנירוקאסטר תמשיך לרדת‬
‫ואין סיבה לחשוב שלא.‬
‫סנטר נדפקת וחוזרת ליומה הראשון.‬
‫יום שבת.‬
‫יום שבת הקרוב? החברה שלי תתמוטט ביום שבת?‬
‫סביר יותר שביום שישי.‬ ‫-תשתוק.‬
‫ייתכן שביום שבת.‬
‫יש לך הודעה.‬
‫- פגישה וירטואלית עם אית'ן סקייט.‬ ‫הרכב את הנירוקאסטר. -‬
‫אני... אני... אני...‬
‫אני תמיד הרגשתי שעולם הטבע מרגיע מאוד.‬
‫אתה מכיר אותי?‬
‫מי לא מכיר את הקצב של סקנקטדי?‬
‫האיש הכי קשוח בכוח המשימה.‬
‫ראיתי את הכתבה המתחנפת שעשו‬ ‫בתוכנית "60 דקות" כשפרשת.‬
‫לא פרשתי.‬
‫לא נשארו לי עוד רובוטים לצוד.‬
‫אני מבין שאתה רודף אחר עבריינית צעירה‬
‫וה... חבר המכני שלה.‬
‫כוח המשימה קורא, אני מגיע.‬
‫אם כך, נראה שאתה ואני חולקים מטרה משותפת.‬
‫המכשיר של הנערה... שייך לסנטר.‬
‫אני רוצה אותו בחזרה.‬ ‫-הרובוט מבוקש בגין תקיפה.‬
‫זה חיסול אוטומטי.‬ ‫-אבל אתה יכול לעכב את זה.‬
‫כשסנטר תקבל את מבוקשה,‬
‫תוכל לעשות מה שתרצה למה שיישאר.‬
‫זה מקום נחמד.‬
‫תודה. יצרתי אותו בעצמי.‬ ‫-אני יודע.‬
‫ראיתי את הכתבה המתחנפת עליך ב-"20/20".‬
‫אז אתה מודע‬
‫למשאבים העצומים שעומדים לרשותי.‬
‫נניח שאחבר שוב את הרחפן שלך לרשת.‬
‫למה שלא תביא אותו בעצמך?‬ ‫לסנטר יש את מה שצריך.‬
‫הסכמי שלום.‬
‫אסור לי להיכנס ל"שטח",‬
‫אלא אם יש ראיות לכך שההסכם הופר.‬
‫אז אתה מבקש ממני להביא את הרובוט?‬
‫או להשיג לך ראיות?‬
‫בוא נראה איך היום יתקדם, בסדר?‬
‫היי, בובות בשר. תסתכלו קדימה.‬
‫וואו. הר טייבלטופ, מה?‬
‫הדבר הזה שם הוא פלא של הטבע.‬
‫אילו היית הרופא, איפה היית?‬
‫יש בסיס של מאדים מעבר לשדה האסטרואידים.‬
‫זה קניון?‬
‫הוא נראה במצב טוב.‬
‫כנראה הבוזזים עוד לא מצאו אותו.‬
‫יש כאן אספקה, מחסה, שטח שאפשר להגן עליו.‬
‫לא המקום הכי גרוע להסתתר בו.‬
‫נראה לכם שמתחם האוכל פתוח?‬ ‫-התחלנו.‬
‫מצאנו סניף של פנדה אקספרס ב"שטח".‬
‫כל האוכל היה עדיין תקין.‬
‫השגנו עוגיות מזל,‬ ‫עוף גנרל טסו, עוף בתפוזים.‬
‫עוף עם אורז מטוגן, כופתאות חזיר מטוגן.‬
‫כל הדברים האלה פשוט לא מתקלקלים.‬
‫אוי לא.‬ ‫-זהירות!‬
‫הנבלה הזה העיף עלינו מקרר!‬
‫הרם, תוציא אותנו מפה!‬ ‫-אני מנסה!‬
‫תפסו מחסה!‬
‫איי! הוא פגע לי בשריר הברך! איי!‬
‫תחזיקו חזק! אנחנו מתרסקים! אוי לא!‬
‫מי זורק מקרר... בן...‬
‫לעזאזל.‬
‫גבירותיי ורבותיי,‬
‫נתפסתם.‬
‫היי, ראית פעם את החבר'ה האלה?‬ ‫-לא כולנו מכירים זה את זה.‬
‫היי, כדאי שלא אמצא עליו אפילו שריטה אחת.‬
‫מאוחר מדי.‬
‫עליי לבקש שתעצרו.‬
‫בדיוק כאן.‬ ‫-שים לב היכן אתה תוקע את זה.‬
‫הכינו את עצמכם לראות את הפלא,‬
‫לצפות בתעתוע,‬
‫לחזות בלהטוטנות המופלאה של "פרפלקסו".‬
‫רוחות השאול, הקשיבו לי.‬
‫אני מצווה על שער זה להתרומם!‬
‫- בלו סקיי אייקרס -‬
‫התאמנו על זה אלף פעם. קדימה.‬
‫עכשיו, רוחות השאול שזה עתה התעוררו...‬
‫לא ייאמן. אני מצווה על שער זה להתרומם!‬
‫האינכם נדהמים?‬
‫לאן אתה לוקח אותנו?‬ ‫-כל השאלות ייענו בפנים.‬
‫זאת התוכנית.‬
‫אני הולך לזייף התקף. אתם תגיעו לגג.‬
‫אני לא עוזבת עד שאמצא את הרופא.‬ ‫-היי, רוצה קצת "מיץ"?‬
‫אסור לדבר עם זרים.‬ ‫-קדימה.‬
‫טוב, אני כאן אם תזדקק לי.‬
‫אוי לי.‬
‫טאקו, בני אדם.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫זה מטורף.‬
‫אוי, אנשים. מאיפה הם הגיעו?‬
‫הם אסירים.‬
‫בני אדם שטניים.‬
‫היי.‬
‫גבירותיי ורבותיי,‬ ‫אני רוצה להזמין אורח מיוחד מאוד‬
‫לבמה שלנו הערב.‬
‫אישיות כה דגולה,‬
‫מנהיג כה מרשים,‬
‫שהוא מוכר רק על פי‬ ‫תוארו מעורר הכבוד, מר בוטן!‬
‫אין מצב.‬
‫מספיק עם השטויות, פי.‬
‫אתה יודע שאני לא אוהב את כל ההגזמות.‬
‫אחר צהריים טובים.‬ ‫הייתי מרים את הכובע, אבל הוא מוברג.‬
‫התקפנו אתכם כי חשבנו שאתם בוזזים.‬
‫סליחה?‬ ‫-תבינו...‬
‫הם מגיעים מדי פעם‬ ‫כדי לפגוע בנו ולפרק אותנו לחלקים.‬
‫אתם לא באמת נראים כמו קוצרי חלקים,‬
‫אבל, אתם יודעים, מראה יכול להטעות.‬
‫אנו צריכים לדבר איתך, אדוני.‬
‫כן, בני אדם תמיד רוצים מאיתנו משהו.‬
‫זו תכונה שטבועה בהם.‬
‫אנחנו מחפשים רופא.‬
‫עם... משקפיים.‬
‫ובכן, תתלוו אליי, טוב?‬
‫שאלה טיפשית, אני יודע,‬ ‫אבל מה הוא בדיוק המקום הזה?‬
‫עוד לא תלינו את השלט, אבל תחשוב על זה.‬
‫"בלו סקיי אייקרס,‬ ‫נווה מדבר של ביטחון במדבר אדיש."‬
‫די קליט.‬
‫אתם מסתכלים על ערש התרבות הממוכנת החדשה.‬
‫היי, מר בוטן.‬
‫מה קורה, בליץ?‬ ‫-ראלפי, תאט.‬
‫ב"בלו סקיי אייקרס",‬
‫רובוטים יכולים להתפתח מעבר‬ ‫לתיאורי התפקיד שבני האדם קבעו להם.‬
‫הם יכולים למצוא מקצוע חדש.‬
‫שיער!‬ ‫-אולי אפילו למצוא את האני האמיתי שלהם.‬
‫שיער!‬ ‫-היי. וואו.‬
‫גברת מספריים, אנחנו כבר לא עושים את זה.‬
‫שיער.‬ ‫-תניחי לו, בבקשה.‬
‫אדוני.‬
‫מר בוטן. אנחנו זקוקים לעזרתך.‬
‫אני בטוח בכך,‬
‫אבל העובדה היא שנוכחותכם כאן‬ ‫מספקת הצדקה משפטית‬
‫לסנטר להרוס את כל מה שהרובוטים האלה בנו.‬
‫המקסימום שאוכל לעשות‬ ‫זה ללוות אתכם 16 ק"מ לתוך המדבר‬
‫ולהשאיר אתכם לבדכם.‬
‫לאחר הארוחה, כמובן.‬
‫- מסעדת גריסר'ס -‬
‫חופשי כציפור. מקווה שאתה רעב.‬
‫בהחלט. לא קיבלתי את הבוריטו שלי.‬
‫היי, קלוט את המקום. זו מסעדת המבורגרים.‬
‫טוב. אז...‬
‫אני אקח צ'יזבורגר.‬ ‫-מצטער. נגמרה לנו הגבינה.‬
‫זה בסדר. המבורגר וצ'יפס.‬
‫טוב, עוד חדשות רעות. גם זה נגמר.‬
‫מה יש לך?‬ ‫-אני אגיד לך את האמת.‬
‫אף אחד לא אכל כאן כבר הרבה זמן.‬
‫אם זה היה תקין, עכשיו זה מקולקל.‬
‫יש ספגטי.‬ ‫יש שעועית מקופסה על חטיף טווינקי.‬
‫איזו שעועית?‬
‫אז לאחיך אין מושג איפה הגוף האנושי שלו?‬
‫הוא רק יודע שזו סנטר.‬
‫למה שסנטר תגנוב ילד קטן?‬
‫אני יודעת. זה מטורף.‬
‫בלי להעליב.‬ ‫-אני שומע את זה כל הזמן.‬
‫כריס אמר שהרופא שלקח אותו‬ ‫יהיה כאן בטייבלטופ.‬
‫טוב.‬
‫עדיף שאספר לך את האמת.‬
‫היה כאן רופא.‬
‫זהו זה!‬ ‫-מה אמרת?‬
‫ד"ר קלארק אמהרסט,‬ ‫דוקטורט בנושא "אינטראקציה בין אדם למכונה".‬
‫איפה הוא עכשיו?‬
‫מובן שגירשתי אותו מכאן.‬
‫לפחות הוא עקבי.‬
‫אתה לא יודע איך לצאת מכאן,‬ ‫והאדם היחיד שידע,‬
‫גירשת אותו למות במדבר?‬
‫זה בהחלט מה שעשיתי.‬
‫חתמתי על הסכם השלום הזה‬ ‫כי הוא הכיר ברובוטים כעם.‬
‫אני מניח שאתה לא יודע איך זה‬
‫שזכות הקיום שלך תלויה בפיסת נייר.‬
‫כל זה מאוד שברירי.‬
‫ולא היה שום סיכוי‬ ‫שהייתי מניח לרופא לסכן את זה‬
‫וגם לכם לא.‬
‫ד"ר אמהרסט הוא חוטף.‬
‫זה הילד הקטן שהוא חטף.‬ ‫האם תתייחס לשניהם באופן זהה?‬
‫אבל כל בני האדם זהים. אנוכיים ועצלנים.‬
‫ברגע שתביני את זה, ילדונת,‬ ‫החיים שלך יהיו הרבה יותר פשוטים.‬
‫בוא.‬
‫גברת צעירה?‬
‫לא הייתי ממליץ לך לצאת לשם בלילה.‬
‫לא אכפת לי מה היית ממליץ.‬
‫אתה חושב שאתה בונה כאן משהו מיוחד?‬ ‫אתה בדיוק כמו כולם שם בחוץ.‬
‫תודה על הטרמפ.‬
‫בתיאבון.‬
‫קיטס.‬
‫מה?‬ ‫-באמת?‬
‫אני חייב לאכול.‬ ‫-זה עלוב, אחי. אפילו בשבילך.‬
‫לאן את הולכת?‬ ‫-יש מכוניות בחניון.‬
‫אקח אחת ואנהג עד שאמצא את הרופא.‬
‫בחייך. זה שטח של 260,000 קמ"ר.‬
‫הסיכויים למצוא אותו קלושים.‬ ‫-הסיכויים למצוא אותו כאן הם אפס.‬
‫הסיכויים לא למות כאן הם די גבוהים.‬
‫אי אפשר לצאת ב"שטח" בחשכה.‬
‫את פשוט צריכה לסמוך עליי.‬
‫היי. ברצינות.‬
‫אחותך לא תועיל לך מתה.‬
‫תסתכלי על הפרצוף הזה.‬
‫איך אפשר לסרב לפרצוף הרובוט המוזר הזה?‬
‫תבלו יחד.‬
‫לכו ל"אורנג' ג'וליוס".‬
‫זה קניון. תגנבו משהו.‬
‫תוכלו לצאת בבוקר.‬
‫טוב.‬
‫יהרגו אותנו בבוקר.‬
‫שיער!‬ ‫-אם תיגעי לי בשיער אני אהרוג אותך.‬
‫שיער.‬
‫כן, לא תזיק לו תספורת.‬
‫זה אמור להספיק, בימו.‬
‫נקניקייה, קוסמו. עם...‬
‫היי, זר.‬
‫חג מולד שמח!‬
‫איפה היית?‬ ‫-יש צרות על הירח.‬
‫ליסה סטיוארט ערכה מסיבה.‬
‫אימא אמרה שהיית בספרייה.‬ ‫-זה מה שאמרתי לה.‬
‫נהנית מהקריאה?‬
‫עדיף מלהיות כאן.‬
‫מאז שעזבת, אם אימא ואבא‬ ‫לא צועקים זה על זה,‬
‫הם צועקים עליי.‬
‫אז מזל שאני חוזר הביתה.‬ ‫-שתוק. אני אהיה בסדר.‬
‫זה בהחלט נתון לוויכוח,‬ ‫אבל אני לא עושה את זה בשבילך.‬
‫מה, סיימת את הלימודים מוקדם או משהו?‬ ‫-לא בדיוק.‬
‫המרצה שלי משוויץ בי‬ ‫כאילו אני קוף יקר ערך,‬
‫אבל אף פעם לא מקשיב לרעיונות שלי,‬ ‫ואז אני חוזר למעונות,‬
‫והשותף שלי קורא לי דוגי האוזר‬ ‫ומשתין בפח האשפה שלי.‬
‫אני חוזר הביתה.‬
‫אם תעשה את זה, אני אשתין בפח האשפה שלך.‬
‫זוכר שאמרתי שתשנה את העולם?‬
‫כן.‬
‫עשית את זה כבר?‬
‫לא בדיוק.‬
‫אז אני מציעה שתחזור לקולג'.‬
‫אחרי חג המולד.‬
‫מודולי פלזמה, התאחדו!‬
‫אם קוסמו היה לומד בקולג',‬ ‫ג'סי הייתה מבקרת אותו כל הזמן.‬
‫איך אתה מעז?‬
‫לג'סי יש תרמיל סילון.‬
‫בסדר, אבנה לך תרמיל סילון.‬ ‫-יופי.‬
‫סגור. אני אשמח לתרמיל סילון.‬
‫תודה שבאת, קוסמו.‬
‫התגעגעתי אליך.‬
‫זכרי תמיד, קיד קוסמו הוא חברך.‬
‫גם אני אלייך.‬
‫כדאי שאמהר. יש צרות על הירח!‬
‫לא כך מתייחסים לחבר.‬
‫היי, ובי, אסור לנשנש בין הארוחות.‬
‫את יכולה אם את מאמינה בזה!‬
‫בפעם הבאה, תאכל כריך.‬
‫תודה שבאת, קוסמו.‬
‫זכרי תמיד, קיד קוסמו הוא חברך.‬
‫היי. שלום.‬
‫דינג דונג.‬ ‫-שמעת את זה?‬
‫אה, היי.‬
‫אני לא אמורה להיות כאן.‬
‫עלינו להיות בשקט.‬
‫אני מחפשת את כריסטופר גרין?‬
‫אסטרואיד כפול!‬
‫יש לי מכתב בשבילך.‬
‫אלוהים, הרם. אני מזיע מכל החטיפים.‬
‫רגע לפני שמר בוטן גירש אותו,‬
‫ד"ר אמהרסט נתן לי את המכתב הזה‬ ‫ואמר למסור אותו לכריסטופר‬
‫אם הוא אי פעם יגיע.‬
‫ואין צורך בחתימה.‬
‫"כריסטופר, אם תמצא את זה, תמצא אותי.‬
‫"פינאקל פיק רוד 2201.‬
‫"אני אחכה. קלארק."‬
‫אני מניחה שכבר עברתי על החוק‬ ‫כשלקחתי את זה ממנו.‬
‫אז אין לי מושג מה יקרה.‬ ‫אין מה לבכות על...‬
‫איך מגיעים לשם?‬ ‫-אני יודעת איפה זה. זו לא הבעיה.‬
‫אם אעזור אסתבך ביותר צרות‬ ‫ממה שכבר הסתבכתי.‬
‫ואני מרגישה אשמה שאני אומרת את זה,‬
‫אבל אני לא יכולה לגלות לכם.‬
‫אבל אני יודעת. זה לא שאני לא יודעת.‬
‫אם זה הרופא שיוכל אולי להוציא אותנו מכאן,‬
‫אז יכול להיות שהרעיון הנורא שלך‬ ‫הוא קצת פחות נורא.‬
‫נוכל לקחת אתכם לשם.‬
‫קיטס, זה שטח של הבוזזים.‬ ‫אתה יודע שנצטרך שרירים.‬
‫שרירים הם מיושנים ולא אמינים.‬
‫הוא שמע אותנו. דיברנו בקול רם.‬
‫דיברתי בקול רם! זו אני. הייתי קולנית.‬
‫בוכנה פנאומטית, לעומת זאת,‬ ‫היא מרכיב איכותי.‬
‫ומחבט בייסבול, טוב, זה יסדר את העניין.‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-ההסכם לא מאפשר לכם להישאר.‬
‫זה לא אומר שאני לא יכול לעזור לכם לעזוב.‬
‫חשבתי שאנחנו האויב.‬
‫אולי המפעל האנושי‬ ‫ייצר כמה דגמים טובים למרות הכול.‬
‫תודה.‬
‫טוב, דיברתי איתה.‬
‫עכשיו, אם אנחנו בדרך לארץ הבוזזים,‬ ‫יש בחור שתרצו לפגוש.‬
‫רוצים לשמוע סיפור מצחיק על בוזזים?‬
‫בטח. אני אוהבת לצחוק.‬
‫ראיתי פעם חבורת בוזזים‬
‫שתקפו ופירקו עשרה מחבריי הקרובים ביותר‬
‫מול העיניים שלי!‬
‫למה זה מצחיק?‬
‫נשארו רק כתמי שמן.‬
‫כתמי שמן וברגים!‬
‫"בוזז" הוא משחטת חלפים מהלכת ומדברת‬
‫שרוצה לאכול את כולך ולחרבן את מה שנשאר.‬
‫כיסחתי עשרות בוזזים עם המחבט הזה.‬
‫אפילו אז הם המשיכו להגיע.‬
‫זה מה שמצחיק בבוזזים.‬
‫הם לא יפסיקו עד שאתה מת.‬
‫בסדר.‬
‫אזרו אומץ ושחררו עכבות.‬
‫יש לנו בוזזים ל...‬
‫אוי לא.‬ ‫-פאפ?‬
‫הוא הולך להירדם לנו באמצע הקרב?‬
‫נראה לי שזה עלול להיות בעייתי.‬
‫זו הייתה הטעיה.‬
‫- נעילת מטרה‬ ‫רובוט -‬
‫עוף, סיריל, עוף!‬
‫אנחנו בטוחים שזה המקום?‬
‫יש 160 מיליון כתובות בארה"ב היבשתית,‬
‫וכל אחת מהן צרובה במעגלים שלי.‬
‫אם ד"ר אמהרסט אמר שהוא בפינאקל פיק 2201,‬
‫אז כאן הוא נמצא.‬
‫אילו היית חבילה,‬ ‫לכאן בדיוק הייתי מביאה אותך.‬
‫מניחה אותך ממש כאן.‬
‫ואז הייתי בורחת.‬
‫זה לא מוצא חן בעיניי.‬
‫המקום הזה הוא מזנון חופשי לבוזזים.‬
‫טוב, לא הייתי...‬ ‫-לאן את הולכת?‬
‫...מטפסת על משהו.‬ ‫-היי.‬
‫אני מניחה שאני לא, אבל...‬
‫יש כאן מישהו.‬
‫ייתכן שזה הוא.‬
‫מה עושים, פאפס?‬
‫רצים מהר!‬
‫בוזז!‬
‫אוי לא!‬
‫לא!‬ ‫-שמרי על הדואר.‬
‫תודה רבה. אני מעריכה את עבודת הצוות.‬
‫הישארו רגועים.‬
‫בוזזים הם עדיין מכונות. הם רציונליים.‬
‫פתחו את הדלתות הארורות!‬
‫הן לא אמיתיות.‬
‫אני חושבת שלא נשרוד!‬
‫טוב.‬
‫מהר, כולם, תעמדו מאחורי פני.‬
‫זה מרגיש לי אישי.‬
‫אוי לא!‬
‫אני לא אמות‬ ‫לצלילי מארקי מארק והחבורה הפאנקית!‬
‫השיר דווקא מוצא חן בעיניי.‬
‫ברוכים הבאים, נבדקים,‬ ‫למעבדה של ד"ר פרנקנשטיין.‬
‫אני מקווה שנהניתם מהנסיעה.‬
‫בבקשה התקדמו כל הדרך פנימה‬ ‫ופנו מקום לכולם.‬
‫מאוחר מדי לשוב על עקבותיכם עכשיו.‬
‫זה עבד.‬
‫זוכר אותי, דוקטור?‬
‫איפה אחי?‬
‫אני לא יכול.‬ ‫-אני חושב שכן.‬
‫תענה על השאלה שלה, דוקטור.‬
‫סיאטל.‬
‫קמפוס האי של סנטר.‬ ‫-למה לקחת אותו?‬
‫אנשים מתו.‬
‫הפסדנו במלחמה.‬
‫עד שמצאנו אותו.‬
‫אחרי התאונה שלכם,‬
‫מכונת הדמיה של סנטר‬ ‫הסבה את תשומת ליבנו לכריסטופר.‬
‫הוא היה מיוחד, טוב?‬
‫הוא היה בדיוק מה שהיינו צריכים.‬
‫כריסטופר היה כמו...‬
‫הוא היה כמו מתנה מאלוהים.‬
‫החזקת את ידי,‬
‫ושיקרת לי.‬
‫בבקשה. את צריכה להבין.‬
‫אל תגיד לי מה אני צריכה.‬
‫אל תספר לי על המלחמה הארורה‬ ‫ועל מתנות מאלוהים.‬
‫רק תגיד לי מה עשית עם אחי.‬
‫פי-סי.‬
‫תצטרף אלינו, בבקשה?‬
‫הרם.‬ ‫-אלוהים.‬
‫היי, צפית בנו בחשאי כל הזמן הזה?‬
‫אם "בחשאי" כוונתך להימנעות אחראית‬ ‫מסכנה לצריבת מסך, אז כן.‬
‫למה לעזאזל הרובוט הזה מדבר עם הקול שלך?‬
‫ד"ר אמהרסט הציל אותי מהבוזזים.‬
‫מודול הקול שלי נעקר.‬
‫הקלטתי לפי-סי אוצר מילים‬ ‫של יותר מ-100,000 מילים.‬
‫הוא הכונן הקשיח שלי... וחברי.‬
‫הוא יודע מה שאני יודע.‬
‫תראה להם את 17-9.‬
‫כן, דוקטור.‬
‫תוכנית ניסוי תשע. נבדק אלפא.‬
‫כריסטופר היה בתרדמת.‬
‫חשבנו שזה קבוע.‬
‫התייחסנו לזה כמו לתרומת איברים.‬
‫נורא, זה כמו בוזזים אנושיים.‬
‫היינו צריכים כמות עצומה‬ ‫של כוח מחשוב להפעלת הרשת.‬
‫המוח של אחיך היה פריצת הדרך הדרושה‬
‫כדי לקשר בין הנירוקאסטרים והרחפנים.‬
‫ברכותיי, דוקטור.‬ ‫נראה לי שהרגע ניצחת במלחמה עבורנו.‬
‫אתה מגעיל.‬
‫אילולא עשינו מה שעשינו,‬
‫כריסטופר היה מת בבית החולים.‬
‫הצלנו את חייו.‬
‫זו לא החלטה שלך.‬ ‫-אז היית מנתקת אותו?‬
‫אם הייתי חייבת.‬
‫אז היית טועה בדיוק כמוני.‬
‫23-6.‬
‫חמישה עשר חודשים לאחר מכן.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫אני לא יכולה להסתכל.‬
‫תכבה את זה.‬
‫אמרתי לסקייט שאנחנו חייבים לנתק אותו.‬
‫סקייט איים להרוג אותי.‬
‫לא יכולתי לחלץ את כריס מסנטר,‬
‫אז לפני שברחתי,‬
‫יצרתי חיבור זעיר‬ ‫בין כריס לבין הרשת החיצונית.‬
‫המוח שלו יכול היה לברוח‬
‫גם אם גופו לא היה יכול.‬
‫אמרת לו ללכת לבלו סקיי.‬
‫שמעתי על מה שאתה בונה,‬ ‫אז שתלתי את המיקום בראש שלו.‬
‫למה?‬
‫רציתי שהוא ימצא משפחה.‬
‫כבר הייתה לו משפחה!‬ ‫-היי.‬
‫תירגעי. כולם להירגע.‬
‫כואב יותר כשרגועים.‬ ‫-זה היה בלתי צפוי.‬
‫ראיתי את זה מגיע.‬
‫נלך לחלץ את כריס.‬
‫את לא יכולה לעשות את זה.‬ ‫-אני בהחלט יכולה.‬
‫ואתה תעזור.‬ ‫-זה בלתי אפשרי.‬
‫נכנסת ל"שטח",‬ ‫מה שאומר שאתה יכול להוציא אותנו.‬
‫אין לך מושג מה...‬ ‫-חבר'ה?‬
‫לא שוב הדפוק הזה.‬
‫מי זה?‬ ‫-הקצב מסקנקטדי.‬
‫נצטרך לפעול מהר.‬
‫- ד"ר קלארק אמהרסט -‬
‫זה אחד מהאנשים שלך, סקייט?‬
‫כבר לא.‬
‫תראו, תראו, מלך הצעצועים הדחויים.‬
‫אין כאן מלכים.‬
‫האנשים שלנו חופשיים.‬
‫האנשים שלך אינם אנשים.‬
‫אני אפצח את הקליפה שלך.‬
‫למי יש מפתחות לבוטן?‬ ‫-לבוטן יש את המפתחות לבוטן.‬
‫חכו רגע. שקט.‬ ‫-מה?‬
‫שמעתם את זה?‬
‫אני לא שומעת כלום.‬
‫הנה זה.‬
‫תסתירי את אחיך.‬
‫עכשיו.‬
‫בוא.‬
‫תתכוננו.‬ ‫-להתכונן למה בדיוק?‬
‫זרקו את כלי הנשק. מסרו את הרובוט.‬
‫אני כבר לא מציית לפקודות.‬
‫אי ציות...‬
‫אלוהים!‬
‫הוא בהחלט לא ציית.‬
‫בואו נשחק!‬
‫אדוני, הם תוקפים.‬
‫אז תתקפו בחזרה!‬
‫מצאו את המטרה. מצאו אותה!‬
‫כל האחרים הם נזק משני.‬
‫צא עכשיו או שתנוטרל.‬ ‫-בסדר, אתה ביקשת את זה!‬
‫עבודה מצוינת, ג'סי.‬ ‫-קדימה.‬
‫עשית את זה!‬ ‫-קדימה, נלך.‬
‫אוי לא!‬ ‫-תחנה אחרונה.‬
‫היי!‬
‫בואו. אני מכיר דרך החוצה.‬
‫כן.‬
‫בשביל מה שירות הדואר האמריקאי צריך את זה?‬
‫לדוברמנים.‬
‫דוברמנים?‬
‫לא.‬
‫הפרת את ההסכם, מר בוטן.‬
‫יש לזה השלכות.‬
‫זה לקח שחברי הפח שלך בקניון‬ ‫אמורים ללמוד בערך עכשיו.‬
‫תחזור ותגיד למי שנשאר שזו אשמתך.‬
‫אוי לא.‬
‫תסתתרו.‬
‫בוא.‬
‫טוב, גברת גרין. אין צורך שמישהו ייפגע.‬
‫בואי נסיים את העניין.‬
‫רוצה שאמשיך לעשות את זה?‬
‫קחי את כריסטופר וברחו.‬
‫הבנת?‬
‫הזדמנות אחרונה.‬
‫תניח להם!‬
‫אתה באמת חושב שתנצח‬ ‫בקרב יריות נגדי, דוקטור?‬
‫לא.‬
‫טוב. עכשיו תניח אותו על הרצפה.‬
‫אסור לך להרוג יצורים חיים.‬
‫נכון. אני מנטרל מתכות.‬
‫אם אתה רוצה אותם...‬
‫תצטרך להרוג אותי.‬
‫לעזאזל, סקייט.‬
‫שלטתי במצב.‬
‫ד"ר אמהרסט הפר את ההסכם.‬
‫עכשיו, הבא לי את הרובוט.‬
‫עצרו במקומכם.‬
‫לא!‬
‫לכי הביתה, גברת גרין.‬
‫לכי הביתה.‬
‫לאן הם הולכים?‬
‫אוי לא.‬
‫שיער?‬
‫סליחה, חבר.‬
‫ברוך שובך, כריסטופר.‬
‫אני לא אשקר.‬
‫די הדאגת אותי לזמן קצר.‬
‫זה בסדר. אני לא כועס.‬
‫אני מבין. העתיד מפחיד.‬
‫בעיקר כשהכול תלוי בך.‬
‫אבל אל תדאג.‬
‫אתה לא לבד.‬
‫זה היה נוגע ללב, מר סקייט.‬
‫יש רק בעיה אחת.‬
‫אתה רוצח.‬ ‫-אפשר להתווכח על זה.‬
‫ושיקרת לי.‬
‫זה לא רובוט.‬
‫שמו כריסטופר גרין.‬
‫שלחת אותי לצוד ילד.‬
‫תביט, קולונל ברדבורי,‬ ‫או "קצב", אם יורשה לי.‬
‫איך אנסח את זה?‬
‫למי אכפת?‬
‫המלחמה שניצחת בה,‬
‫שיא ההרג המושלם שלך, זה לא היית אתה.‬
‫זה הייתי אני והילד הזה.‬
‫אתה רק עד להיסטוריה.‬
‫זו ההיסטוריה?‬
‫מה? אתה מעדיף אבולוציה?‬
‫העולם שלנו הוא צמיג בוער‬ ‫שצף על אוקיינוס של שתן.‬
‫תמיד היה כזה.‬
‫כריסטופר נותן לאנושות הזדמנות‬ ‫להשאיר את כל הסבל הזה מאחור.‬
‫מניסיוני, סבל וחיים הולכים יד ביד.‬
‫גם מניסיוני.‬
‫אימי שתתה שלושה בקבוקי אלכוהול ביום.‬
‫כשהיא השתכרה, היא הייתה רעה.‬
‫כשהייתה פיכחת, היא הייתה גרועה יותר.‬
‫אבל כאן, היא כולה חיבוקים ופלפלים ממולאים.‬
‫ושלווה.‬
‫אני רוצה להביא את השלווה הזו‬ ‫לכל אדם בכדור הארץ.‬
‫פלוס מינוס כמה.‬
‫נדרשת הקרבה כדי לקדם מין כלשהו.‬
‫איך זה הלך קודם?‬
‫כן, נכון.‬
‫אב.‬
‫בן.‬
‫רוח הקודש.‬
‫יש מצב שהראש שלך לא לגמרי בסדר.‬
‫שוב, למי אכפת?‬
‫טוב.‬
‫בואו נחזיר את כריסטופר‬ ‫למקום שאליו הוא שייך.‬
‫ואולי פשוט תנעלו את הדלת הפעם?‬
‫אם את ממש רוצה את זה,‬ ‫את יכולה פשוט לשבור את הזכוכית.‬
‫אני לא בטוח שמישהו ישים לב.‬
‫יש לך ריאיון עבודה?‬
‫אה. כן.‬
‫הרובוטית גרמה לי רגשות אשמה...‬
‫אני שונא את זה.‬
‫רק הוא נשאר לי.‬
‫ואיבדתי אותו פעמיים.‬
‫אז תלכי על שלוש.‬
‫אחיך הוא לא המיוחד היחיד במשפחה שלך.‬
‫הפסקתי להילחם כי המלחמה הייתה לא צודקת,‬
‫אבל ויתרתי על הכול.‬
‫באמת עזבתי את החיים כי העולם היה מחורבן.‬
‫והוא עדיין כזה.‬
‫אבל יש בו אנשים טובים.‬
‫ויש כאלה שלא ידעו איך להפסיק‬ ‫גם אם ישלמו להם.‬
‫אז את רוצה את אחיך בחזרה? אני אבוא איתך.‬
‫אני איתך.‬
‫הרם איתך.‬
‫אני די בטוח שאנחנו לא היחידים.‬
‫מתי הפסקת להיות מניאק?‬
‫לא הפסקתי. פשוט הסתפרתי.‬
‫סליחה, פי-סי.‬
‫ד"ר אמהרסט אמר‬ ‫שהיית הכונן הקשיח שלו, נכון?‬
‫כן. ידעתי כל מה שהוא ידע.‬
‫יש לך את קודי האבטחה‬ ‫שיוציאו אותנו מה"שטח"?‬
‫כן.‬
‫מה לגבי המבנה שבו הם מחזיקים את כריסטופר?‬
‫תוכל להכניס אותי לשם?‬ ‫-כמובן.‬
‫אני נוסעת לסיאטל.‬ ‫-אנחנו נוסעים לסיאטל.‬
‫הרם, זוכר את המשאיות הגדולות בכביש המהיר?‬
‫תוכל להתניע אותן?‬ ‫-בטח.‬
‫ואוכל למלא אותן בה-ר-ם 60.‬
‫ה-ר-ם 60 יועיל בקרב.‬
‫אני מצטער,‬ ‫אבל את לא יכולה לשחרר את כריסטופר.‬
‫למה לא?‬
‫אם תנתקי אותו מהמחשב המרכזי,‬ ‫כל סנטר תתמוטט.‬
‫מה זאת אומרת, סנטר תתמוטט?‬
‫הרשת של סנטר פועלת באמצעות מוחו של אחיך.‬
‫בלעדיו, אף אחד מהרחפנים לא יעבוד.‬
‫הסרתו תגרום לכשל מערכתי מוחלט.‬
‫לכל הרוחות.‬
‫אם כולנו נלך לסנטר ביחד...‬
‫נוכל להשבית אותם לצמיתות.‬
‫אני אוהב את החשיבה שלה.‬
‫בשם ג'ו מורגן!‬
‫זה מהלך כפול.‬ ‫-היי.‬
‫מה את מבקשת מאיתנו לעשות?‬
‫להילחם עוד קצת?‬
‫לחימה לא הייתה החלום.‬
‫שלום היה החלום.‬
‫בסנטר שינו את זה‬ ‫כשהם שרפו את המקום עד היסוד.‬
‫להפריד את עצמך מהעולם לא עובד.‬
‫סמוך עליי, אני יודעת.‬
‫יש לנו הזדמנות להרוס‬ ‫את כל המערכת המטורפת שלהם ביחד.‬
‫רובוטים ובני אדם נלחמים נגד האויב האמיתי.‬
‫הם ניצחו אותנו בעבר.‬
‫כי כריס היה בידיהם.‬
‫קח אותי אליו והם לא ינצחו.‬
‫סיאטל נמצאת במרחק 2,000 ק"מ,‬
‫וזה לא כל כך רחוק בשביל חופש.‬
‫"קח אותי למשחק. קח אותי לקהל.‬
‫"קנה לי בוטנים ופופקורן.‬
‫"לא אכפת לי אם לא אחזור לעולם!"‬
‫אולי לעולם לא נחזור.‬
‫הגיע הזמן, בוטן.‬
‫מתכת ובשר ביחד.‬
‫אתם נחושים.‬
‫לעזאזל, כדאי שאלך להביא את הכובע שלי.‬
‫טאקו, נגן.‬
‫- גישה אושרה -‬
‫קיבולת הרשת היא 100 אחוז.‬
‫ו... חזרנו.‬
‫- ה-ר-ם 60 -‬
‫קבלו את זה!‬
‫אבטחה, יש לנו בעיה בחניון המנהלים.‬
‫חושב שהם שמו לב?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫זרוק את האדומה.‬
‫מכוניות הפורשה האלה ממש יודעות לעוף, מותק.‬
‫פישלתי.‬ ‫-היא נתקעה?‬
‫מר סקייט, נראה שאנחנו תחת סוג של התקפה.‬
‫זה מרשים מאוד.‬
‫רכשת חבר.‬
‫זה רובוט בנייה ה-ר-ם בגובה 20 מטר.‬
‫אין בו שום דבר חברותי.‬
‫תגובת אבטחה מלאה.‬ ‫אני רוצה לסיים את זה עכשיו.‬
‫מצב חירום.‬ ‫כל הרחפנים התייצבו בכניסה הצפונית.‬
‫ההצגה מתחילה, ילדונת.‬
‫טוב. בוא נלך. קדימה.‬
‫בואו נזוז, חבר'ה.‬
‫הם עוקבים אחרינו.‬ ‫-נכון.‬
‫זה היה הרעיון המטופש שלך או שלי?‬ ‫-אם הוא יצליח, שלי.‬
‫הרם, תיזהר!‬
‫קפוץ!‬
‫הרם!‬
‫איבדתי את הגוף הגדול,‬ ‫אבל אני עדיין גדול ממך.‬
‫שתוק ותמשיך לרוץ.‬
‫הם הלכו.‬
‫אתה נראה גדול יותר מבחוץ.‬
‫הפעל, הרם! משמרת שנייה!‬
‫אוי לא!‬
‫היזהרו, נערי בשר!‬
‫תפסתי אותך, אחי! תחזיק חזק!‬
‫רובוטים, תראו להם ממה אתם עשויים!‬
‫קדימה!‬
‫רובוטים לנצח!‬
‫זריקה!‬
‫אתה בחוץ!‬
‫בול פגיעה!‬
‫הסתער!‬
‫היי, יופי! קדימה!‬
‫טאלי-הו!‬
‫- בארי צוקרקורן, עו"ד‬ ‫הוא טוב מאוד -‬
‫תמשיכו. אני אהיה בפיתוח נשק.‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫מה תעשה?‬ ‫-מה שאני תמיד עושה.‬
‫אנצח.‬
‫הבניין נמצא בסגר אבטחתי.‬
‫אני חוזר, הבניין נמצא בסגר אבטחתי מלא.‬
‫חושב שתוכל לטפל בהם?‬
‫לא.‬
‫חייב להרוג בני אדם!‬
‫מוות לבני האדם!‬
‫שניכם חייבים למות!‬
‫אנחנו נעולים.‬
‫הוא חי?‬
‫כן.‬
‫אוכל לדבר איתו?‬
‫לא.‬
‫הדרך היחידה להגיע לאחיך היא מבפנים.‬
‫מתוך מה?‬
‫המוח שלו.‬
‫ההזמנה מוכנה!‬ ‫-פראים.‬
‫הקרב בעיצומו עכשיו!‬
‫הרם, אנחנו עלולים לנצח.‬
‫חבר'ה, הם יצרו אחד גדול.‬
‫ממש גדול.‬
‫אני חושש שאתם בשטח פרטי.‬
‫כעובדת שירות הדואר של ארצות הברית,‬
‫יש לי גישה לנכס זה.‬
‫נגן, טאקו. עכשיו! נגן!‬
‫לא!‬
‫לא, סקייט!‬
‫לא תוכל לנצח אותם.‬
‫אין סיבה לא לנסות.‬
‫אפילו אחרי מה שעשו לך בקניון?‬
‫אחרי כל הרובוטים שחוסלו, אתה עדיין נלחם?‬
‫למה?‬
‫החופש שווה כל מחיר.‬
‫אפילו למות?‬
‫אנחנו צריכים להיות בחיים כדי למות.‬
‫כן.‬
‫כן, אתם צריכים, נכון?‬
‫סקייט נמצא במפלס ארבע.‬
‫פיתוח נשק.‬
‫למה אתה מגלה לי את זה?‬
‫מפני ש...‬
‫סוף סוף פגשתי מישהו פחות אנושי מרובוט.‬
‫מישל?‬
‫איך הגעת לכאן?‬
‫חשבתי שהפסדנו.‬
‫קדימה. בוא נשחרר אותך.‬ ‫-רגע.‬
‫עוד לא.‬
‫כריס, אני מבצעת בערך 20 פשעים כרגע.‬
‫חשבתי על זה מאז שסקייט חיבר אותי בחזרה.‬
‫הכול באשמתי.‬
‫הוא חטף אותך. שום דבר מזה לא באשמתך.‬
‫בחוץ, איתך, ראיתי את העולם.‬
‫וראיתי כל דבר מרושע שסנטר עושה לאנשים.‬
‫והכול קורה בגללי.‬ ‫-אז נעצור אותם.‬
‫נפיל אותם. אם נוציא אותך.‬
‫אי אפשר לצאת.‬
‫כשהחזירו אותי למעבדה,‬ ‫ראיתי את אני האמיתי בפעם הראשונה.‬
‫ובטח גם את ראית.‬
‫תהיי כנה. איך אני נראה?‬
‫הקשר הפיזי שלי לסנטר, הוא... סימביוטי.‬
‫בלעדיי, הם מתים.‬
‫ובלעדיהם...‬
‫כן.‬
‫אז מה אתה מצפה שאעשה?‬ ‫שפשוט אשאיר אותך כאן?‬
‫לא.‬
‫סנטר יכולים להשאיר אותי בחיים ככה‬ ‫במשך מאה שנים.‬
‫אני חושב...‬
‫אני חושב שעליי למות.‬
‫ואני חושב שאת זו שצריכה לעשות את זה.‬
‫אתה רוצה גם, אה?‬
‫חתיכת נבלה!‬
‫תכניס לו, הרם!‬
‫היי, תמקם אותי בעמדה!‬
‫בעמדה, הרם!‬ ‫-לא!‬
‫מר סקייט, המעבדה המרכזית נפרצה,‬
‫ויש פולשים בבניין.‬
‫חסל אותו.‬ ‫-חיובי, אדוני.‬
‫קיטס, קום!‬
‫מה שלומך, אית'ן?‬
‫תראה.‬
‫אני לא יודע מה אתה מנסה להשיג כאן,‬
‫מר... אגוז.‬
‫באתי כדי לדון מחדש על ההסכם.‬
‫קדימה! בוא הנה ותילחם בי כמו גבר!‬
‫אם אתה רוצה להילחם בי, בוא ותפוס אותי!‬
‫טוב, הרם. בסדר. הרם!‬ ‫-אל תשלח רחפן לעשות עבודה של...‬
‫אני חושב שחיסלת אותו.‬ ‫-...גבר!‬
‫העניין הוא שאולי הוא גם חיסל אותי.‬
‫יש לך חור גדול בבטן.‬
‫אני אחסוך קצת בחשמל.‬
‫לא. תחזיק מעמד.‬
‫איי!‬
‫איך לעזאזל אתה עדיין בחיים?‬
‫איך אני עדיין בחיים?‬ ‫אני בחיים בגללך, חתיכת נבלה.‬
‫אתה צודק בהחלט.‬
‫מישל?‬
‫אני ממש מצטער שאני מפריע,‬
‫אבל החברים שלנו בצרות צרורות שם.‬
‫אני עובדת על זה.‬ ‫-ייתכן שנגמר לנו הזמן.‬
‫הוא צודק.‬
‫אני לא מנתקת אותך.‬
‫אמרת שתעשי את זה אם תהיי חייבת.‬ ‫-אני לא חייבת.‬
‫נמצא רובוט אחר. אתה יכול להשתמש בזה.‬
‫הם חסמו אותי היטב.‬
‫אין כאן ברירה.‬ ‫-תמיד יש ברירה.‬
‫כולם אמרו לי להמשיך הלאה, אבל לא יכולתי.‬
‫היה לי רק אותך. נאחזתי בך.‬
‫וזה עבד. קיבלתי אותך בחזרה.‬
‫לכן זה בסדר.‬ ‫-לא.‬
‫שום דבר מזה לא בסדר.‬
‫לא הרגשתי כלום כבר שלוש שנים.‬
‫אבל שם איתך, הרגשתי הכול. וזה היה מדהים.‬
‫ואת הענקת לי את זה.‬
‫אם זה כל מה שאקבל...‬
‫זה מספיק.‬
‫מישל? הזמן אוזל.‬
‫אני לא יכולה.‬
‫אני לא רוצה לאבד אותך שוב.‬
‫את לא יכולה לאבד אותי.‬
‫מישל, את שומעת אותי?‬
‫תעני לי בבקשה.‬
‫אבל את יכולה לאבד אותם.‬
‫את. את זו שתשנה את העולם.‬
‫אתה יודע שלא יצא לי להיפרד ממך.‬
‫את לא צריכה.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫גם אני אוהב אותך.‬
‫- תמיכה בתפקודי חיים -‬
‫- פרוטוקול -‬
‫- צינורות -‬
‫- הנשמה -‬
‫לא!‬
‫נראה שהיום הוא שלנו.‬
‫ניצחנו!‬
‫יש!‬
‫ניצחנו!‬
‫לא!‬
‫- שגיאת רשת -‬
‫היי, פני!‬ ‫-עשינו את זה.‬
‫ניצחנו, פאפס.‬
‫מה שמצחיק בניצחון‬
‫זה שמישהו תמיד מפסיד.‬
‫היא הצליחה, הרם.‬
‫אתה מאמין? ניצחנו.‬
‫מה אני אמור לעשות בלעדיך?‬ ‫מה אעשה בלי חברי הטוב ביותר?‬
‫אני אוהב אותך, הרם.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫באמת.‬
‫אולי יותר מאשר כמו חבר.‬
‫אתה גורם לי לחייך. גרמת לי לחייך.‬
‫מה אני אמור לעשות עכשיו?‬ ‫פשוט לחזור להיות... מה?‬
‫לאחד מחדש את הלהקה? כל החבר'ה האלה נשואים.‬
‫אין לי חברים עכשיו, הרם.‬
‫היי, יפיוף. התגעגעת אליי?‬
‫מה זה?‬
‫זה דגם 20 ס"מ לעבודה על פרטים.‬
‫פרטים? אתה... מעולם לא ראיתי את זה!‬
‫מעולם לא ראיתי את דגם 20 הס"מ שלך,‬ ‫ואני מתאר לעצמי שאני נדיב.‬
‫רג...‬
‫אמרת שאתה גוסס.‬ ‫-לא.‬
‫אמרתי שאני צריך לישון‬ ‫כדי לחסוך חשמל להעברה.‬
‫זו לא אשמתי שנעשית רגשני והתחלת להשתפך.‬
‫רגשני?‬ ‫-דרך אגב,‬
‫לא שמעתי את כל מה שאמרת כאן.‬
‫אכפת לך לחזור על חלק מזה?‬
‫אני... אמרתי שניצחנו.‬
‫אמרתי שניצחנו. מה...‬ ‫תסתכל. ניצחנו. היא עשתה את זה.‬
‫זה לא מה ששמעתי. שמעתי "אני אוהב אותך".‬
‫שמעתי "יותר מחבר".‬ ‫-אני לא חושב שאמרתי את זה.‬
‫לעזאזל, ניצחנו?‬
‫בהחלט.‬ ‫-איפה הבחורה?‬
‫בוא נבדוק. קדימה.‬
‫אז מה עכשיו?‬
‫האם אמות?‬
‫לא.‬
‫אנחנו נחיה.‬
‫כל העיר מושבתת. כל המדינה.‬
‫ארה"ב נמצאת בקיפאון.‬
‫כאוס שולט בעיר ניו יורק היום‬
‫מאחר שכל הרחפנים של סנטר מנותקים.‬
‫מטוסים מקורקעים ברחבי העולם. בקרת התנועה...‬
‫דממת אלחוט מסנטר‬ ‫בזמן שמיליוני משתמשים מבוהלים מחכים‬
‫לכל מילה, לכל סימן כיצד להתחבר חזרה לרשת.‬
‫האשמות חמורות עם פרסום קלטת וידאו‬
‫המראה ניסוי של סנטר על ילד אנושי.‬
‫הקונגרס מכין זימונים למנהלי סנטר...‬
‫אית'ן סקייט נעצר במיאמי‬ ‫בזמן שניסה לעלות על מטוס לאקוודור.‬
‫מפגינים קוראים לבטל‬ ‫את שטח ההסגר של הרובוטים.‬
‫אית'ן סקייט מטורף!‬ ‫תנעלו אותו ותזרקו את המפתח.‬
‫מכרו מניות!‬
‫אני לא רוצה לבזבז עוד מילה על הבחור.‬
‫אבל יודעים על מי אני רוצה לדבר?‬
‫על הבחורה שהובילה המוני רובוטים‬ ‫לסיאטל כדי לכסח את סקייט.‬
‫אתה צודק לגמרי. עלינו למצוא את הילדה...‬
‫מי זאת?‬ ‫שמישהו בבקשה יגיד לי מי הילדה הזאת.‬
‫הרם אומר שהמצלמה מוכנה.‬
‫בסדר.‬
‫את בטוחה שאת רוצה לעשות את זה?‬
‫צריך לחבר את החלקיקים.‬
‫אני לא מבין מה זה אומר.‬
‫תראי להם, ילדונת. זה קטן עלייך.‬
‫טוב, אנחנו מצלמים.‬
‫ואת מתחילה לדבר עכשיו.‬
‫היי.‬
‫שמי מישל גרין.‬
‫אני יודעת שחלק מכם קצת מפחדים‬
‫ממני ומהחברים שלי...‬
‫וממה שעשינו.‬
‫העולם שונה עכשיו.‬
‫רק רציתי לספר לכם למה.‬
‫הדברים שסנטר עשתה,‬ ‫הם לא היו רעים רק לרובוטים.‬
‫הם היו רעים לכולנו.‬
‫אני יודעת שהמלחמה קרתה.‬
‫ודברים התפרקו. והחיים היו ממש גרועים.‬
‫ואולי לזמן קצר,‬ ‫הנירוקאסטרים עזרו לכם לשכוח את זה.‬
‫כל כך התרגלנו אליהם‬ ‫שחשבנו שכאלה הם החיים האמיתיים.‬
‫אבל הם לא.‬
‫החיים האמיתיים הם מגע.‬
‫הם אתם ואני.‬
‫אנחנו בשר ועצמות, נכון, אבל אנחנו גם חשמל.‬
‫וכשאנחנו מתחבקים וצוחקים‬ ‫ומחזיקים ידיים ומתווכחים,‬
‫החלקיקים שלי נשארים איתכם,‬ ‫ושלכם נשארים איתי.‬
‫ואולי נישאר יחד לנצח.‬
‫אבל זה לא יכול לקרות אם תסגרו את עצמכם.‬
‫זה יכול לקרות רק כאן, בעולם האמיתי.‬
‫תסתכלו סביב.‬
‫יש מישהו לידכם עכשיו.‬
‫הוא אמיתי וחי.‬
‫והוא זקוק לכם כמו שאתם זקוקים לו.‬
‫ואם אין,‬
‫אם אין לכם אף אחד...‬
‫- משבר סנטר: קלטת מסתורית -‬
‫בואו למצוא אותנו.‬
‫כי אנחנו מתחילים מחדש.‬
‫נעשה את זה כמו שצריך הפעם.‬
‫ביחד!‬
‫בסדר. סיימתי.‬
‫סיימתי. איך הייתי?‬
‫די טובה... יחסית לבובת בשר.‬
‫- לזכר פיטר דה טופולי -‬
‫תרגום כתוביות: מיכל כהן‬