ÎNAINTE DE RĂZBOI...
Te-ai blocat, nu?
Nu.
Am terminat.
Profesorul ăla zicea că lui Einstein i-au trebuit trei zile!
Și i-au furat creierul.
E penibil. Nu te duci la facultate înaintea mea.
Nu, Einstein a dat testul ăla, a devenit Einstein și i-au furat creierul.
- Lasă, Chris! Ai luat testul cu brio. - Dar nu trebuie să vin aici.
Fii mai atent, băiete!
Te crezi amuzant?
Robot pe tricou?
- E un desen. Și ăsta e ilegal acum? - Treci de partea omenirii. Vine războiul!
Scuze!
- Nu știu cum reziști la facultate. - Refuzând să mă duc.
Ce tot vorbești?
Mama și tata ar fi explodat dacă nu dădeam testul, așa că l-am dat.
Oricum voiam să văd cum mă descurc.
Dar nu știu.
- Tu știi întotdeauna. - Nu sunt pregătit.
Creierul tău e nespus de enervant.
Dar e și nemaipomenit.
Nu-l poți ascunde în camera ta.
Profesorul ăla a zis că n-a mai pomenit așa punctaj.
Ai putea schimba lumea.
Aș prefera s-o fac alături de tine.
Ca să-mi cumperi pizza și să-mi speli rufele.
Nu contează dacă ești în camera alăturată sau pe Lună.
- Suntem întotdeauna conectați. - Teoretic, se poate.
Fizica cuantică spune că particulele rămân conectate mult după contact.
Și că, dacă totul există într-o stare de electrizare,
atunci conștientul nostru ar putea depăși limitele fizice.
Super! Atunci particulele mele le vor vizita pe ale tale.
În căminul de studenți.
„Nu uita, Puștiul Cosmo e cu tine.”
N-o face aici!
Salut! Urmăriți știrile MTV, e 15 mai.
E incredibil.
Puștiul Cosmo, amicul vostru de sâmbăta, a rămas fără emisiune.
Probleme pe Lună!
Cosmo a căzut și el victimă curentului public împotriva roboților.
Nu uita, Puștiul Cosmo e cu tine.
Astăzi, All Access with Madeline Vance
îl are ca invitat pe șarmantul fondator vizionar al Sentre Technologies.
Povestea lui Ethan Skate e strâns legată
de înțelegerea felului cum au evoluat roboții.
N-ați avut niciodată un robot, nu-i așa?
N-am avut încredere în ei. Nu sunt ca noi.
Cum ar putea înțelege ce e mai bine pentru noi?
Dezvoltați inițial de Walt Disney la inaugurarea parcului său, în 1955,
roboții au ajuns să fie produși în serie.
Curând, ei au ajuns să facă toate slujbele
pe care oamenii nu și le doreau.
Mulți ani nu s-au plâns că lucrează neîntrerupt,
dar, în cele din urmă, sătui de viața pe care le-am alocat-o,
au cerut să trăiască pe picioarele lor.
Mii de roboți cerându-și drepturile s-au îndreptat azi spre St. Louis
pentru discursul mobilizator al unui fost robot publicitar, dl Arahidă.
Am fost construiți să gândim,
dar acum nu vor să mai facem asta.
Am fost construiți să muncim, dar niciodată pentru noi.
Nu ei ne hotărăsc soarta.
Ci noi trebuie să luptăm pentru ea.
Drepturile roboților!
Se strică prăjitorul. Iau altul.
- Dar asta e o crimă. Te auzi? - Roboții au întrerupător.
Lasă-mă să vorbesc! Merităm să fim liberi, să nu mai fim robi.
Merită să lucreze pentru mine când îi bag în priză.
Iar dacă n-o fac, la groapa de gunoi cu ei!
Un robot publicitar a vandalizat monumentul Iwo Jima,
sfidând ordinul președintelui, ca roboții să revină la muncă.
Coaliția pentru Egalitatea Roboților protestează violent în cinci orașe.
Aceste acte cer un răspuns ferm.
Începând de astăzi, suntem în război cu roboții.
Orice cetățean care adăpostește roboți va fi acuzat de trădare.
- Du-te! - Are un grătar.
Atenție! Înapoi!
Ei nu mănâncă. Nu dorm. Nu clipesc.
SERG. JOHN D. KEATS TEXAS
Eu clipesc.
Vreme de doi ani, oamenii au luptat.
Și au fost înfrânți iar și iar.
Până a intervenit Ethan Skate.
Omenirea trebuia să facă un salt. Eu doar i-am arătat unde.
Și-a numit invenția „neurocască”,
un dispozitiv ce conecta mintea oamenilor la corpuri de drone mecanizate.
Evident, nu am nimic contra tehnologiei,
cât timp omenirea păstrează controlul.
În sfârșit, oamenii au putut riposta cu tactici mecanizate.
Și, în câteva săptămâni, războiul a luat sfârșit.
EROII RĂZBOIULUI COL. BRADBURY
Arahidă a semnat capitularea
cu președintele Clinton și directorul Sentre, Ethan Skate.
Iar la Detroit, Kid Rock a dat o petrecere cu ocazia înfrângerii Coaliției Roboților.
Dronele au închis peste 6.000 de roboți în Zona de Excludere Sentre,
întinsă pe aproape 260.000 km pătrați de deșert, în sud-vestul țării.
În direct de la magazinul Sentre!
Câteva minute ne despart
de lansarea neurocăștii Sentre pentru publicul larg.
Tehnologia care ne-a adus victoria în război ne schimbă acum viețile.
Cu rețeaua Neurocască, mintea noastră poate fi în două locuri simultan.
Și la muncă, și la distracție în același timp.
Escapism pentru mase.
Prefer să consider că e libertate.
Deci deveniți o parte a rețelei Sentre.
Disponibilă acum în toate colțurile lumii.
DUPĂ RĂZBOI...
Tic-tac!
'Neața, scumpete!
- Tu nu bați? - La mine acasă, nu.
- Ce faci? - Mă duc la ore.
Îți trebuie o activitate după ore.
Protecția Copilului plătește în plus dacă elevul se simte împlinit.
Mă simt foarte împlinită deja, Ted.
Nu e opțional.
- Casa lui Ted, regulile lui. - Regulile lui.
N-ai decât să faci mișto. Ce să-ți spun!
Dacă e așa de important, de ce nu-mi spune Ted?
Cortexul meu frontal e în Vegas, cu Cindy Crawford.
Și n-o ratez pentru tine.
Mi-e silă de tine.
Alergare, 200 de dolari.
- Alergi repede? - Dă-mi jos brățara electronică și afli.
N-o să vezi asta!
Am mai făcut-o.
Nu-mi pasă de la câte familii adoptive ai mai fugit. Din Fort Ted nu pleci.
E clar?
- Fanfară. Cânți la un instrument? - Nu știu. Tu?
E un model Les Paul din '57! Știi ce greu am găsit-o?
N-ai găsit-o. Astea sunt furate din Zona de Excludere.
- Și? - Furi. E contrabandă.
Roboții n-o folosesc. Și nu furi ceva ce nu folosește nimeni.
Practic, e o lege.
Iar tu practic ești un nătărău.
Bun, ne punem neurocăștile.
Ne vedem în modulul 3C.
Legea privind deținerea roboților.
A zis să-ți pui casca.
Scuze! Am o boală, nu pot trăi decât în realitate.
E nașpa, dar tu nu sta după mine!
Văd că ești nouă, Michelle.
Dar neurocăștile sunt obligatorii de la a noua în sus.
Zi grea?
Nu doar azi.
Poate ar trebui să vorbesc cu mama ta.
Dați pagina!
„În grija statului.
Doi părinți, un frate.”
TOȚI DECEDAȚI
Mulți elevi au pierdut rude în război.
Nu roboții i-au omorât.
Am lovit o căprioară.
- Cu mașina. - Îmi pare rău.
Și căprioarei.
Să știi că neuroterapia te-ar putea ajuta.
Ți-ar da câteva ore, să mai uiți.
Lasă, nu-i nimic! Îl reparăm când ne întoarcem la mașină.
Uită-te la mine!
Ți-e bine.
Simți nisipul?
Simți aerul pe față?
Da.
Bine. Uită-te la mine!
Te simți bine.
- Da. - Suntem în regulă.
- Știu. - Da, așa e.
- Suntem în regulă. - Da.
Suntem în regulă.
Bine?
Vino încoace!
Michelle!
Acum pot pleca?
Tată?
Tată!
E cineva?
Ted!
Nu!
Haide! Ted, e un robot afară.
Înapoi!
Nu mișca!
Ce vrei?
Înapoi!
Pe mine?
De ce?
Nu înțeleg ce spui. Știi să vorbești?
Stai nemișcat!
Atenție la monstrul de piatră!
Jessie. Jessie. Jessie. Jessie.
- Probleme pe Lună. - Pune-o înapoi!
- Ești prietena mea! - Eu sunt.
Nu.
Îl putem învinge pe monstrul de piatră.
- Ce vrei? - Putem face echipă.
- Echipă! - Pune-o la loc!
- Putem face echipă. - Pune-o la loc!
- Putem face echipă. - Pune-o...
- Ce-a fost asta? - Vai!
Trebuie să pleci de aici. Acum!
Trebuie să pleci. În clipa asta.
Un robot?
Am încercat să te trezesc, dar...
Ai idee ce-mi face guvernul dacă mă prinde cu un robot?
- Nu e vina mea. - Nici a mea.
Afară cu el!
- Asta încerc să fac. - Străduiește-te!
Băi, robotule! Ne înțelegi?
Pleacă naibii de aici!
Pune-ți jetpackul! Decolăm.
Ascultă, amice!
Îl ai în față pe căpitanul echipei de wrestling
a universității din Topeka, din 1953.
Bine. Pregătește-te să simți durerea!
O pățești tu acum. Vei simți durerea.
Da. Haide! Hai, dințos afurisit!
Măi...
Tentativă de omucidere! Asta ați făcut!
Vă raportez la poliție pe amândoi.
Mănânci pușcăria, jigodie.
Mă costă câțiva dolari,
dar nimeni nu-și bate joc de Ted Finister.
Urgențe.
Vreau să raportez, și nu glumesc deloc, că un robot m-a ata...
Doamne!
Ați pățit ceva? Vreți să raportați ceva? Totul e...
Pune-ți jetpackul! Decolăm.
Mă poți ajuta cu asta?
Nu fi un descreierat!
Bun, am pornit.
Știi cumva să conduci?
Nu, nici eu.
Bun. Pornim în marșarier.
E mașina mamei mele!
Oprește!
Văleu!
BĂTĂLIA DE LA FORT HULL ZONĂ DE SERVICII SPONSORIZATĂ DE SENTRE
PROGRES REMARCABIL CU MINȚI REMARCABILE
Stai aici!
Pe bune?
Fir-ar, Ted!
Vino înapoi!
Haide! N-ar trebui să fii aici.
Către comandamentul Cosmo!
Avem probleme.
- Auzi... - Recepție!
- Urcă! - Mă recepționați?
Gata cu sloganurile! Gata cu aiurelile lui Cosmo!
Ai murit, iar acum ești aici.
Cum e posibil?
Acum ești robot?
Dar ești viu.
Tu ești undeva.
Tu, cel real, ești undeva acolo. Te simți bine?
Cum te găsesc?
- Așteaptă! - Jessie!
Repede! Sunt probleme pe Lună!
Sentre?
Putem face echipă.
Îl putem bate pe monstrul de piatră.
Sentre e pretutindeni. Unde te afli?
Sistemul solar a luat-o razna.
E cineva care știe?
Ochi?
Ochelari.
Persoana care știe unde ești poartă ochelari?
Asta nu prea ajută, nu?
Disponibil pentru o perioadă limitată.
Doctor. Poartă ochelari.
Michelle.
Mă auzi?
Mi-e teamă că am vești proaste.
Fratele tău...
a murit azi-dimineață.
Unde e?
Bun.
Crezi în tine!
- E în mijlocul Zonei de Excludere. - Poți s-o faci.
În ZE sunt închiși roboții, ca să nu poată fugi.
Cum naiba putem intra?
Puștiul Cosmo crede că ești de pe altă lume.
NEW2U Cadouri și Produse, PO Box 1616, Clayton, New Mexico.
Asta e din Zona de Excludere.
Deci proprietarul cutiei poștale intră și iese.
E departe New Mexico?
Vino!
RESTAURANT
CELE MAI BUNE FRIPTURI DIN CLAYTON
Chris, voiam să...
Chris!
- Ce faci? - Avem o singură șansă.
Să ne combinăm modulele Cosmo!
Jessie, Pământul e în pericol.
Nu prea avem ce face.
Puii mei! Haide! Să plecăm!
Da. Ai reușit, Keats?
Stinge farul, boule!
Dar urât te mai porți cu clienții!
- Parcă am zis la 22:00. - Tu ai zis așa. Eu zic acum.
- Pari să n-ai încredere în mine. - Nici nu am.
Bine.
Haide!
Un jingle de-al meu. Sigla nouă?
Ești maestru la marketing!
- E pe bune? - Clar.
Colt din 1873. Au fost produse o mie.
E al naibii de precis și acum.
- Unde l-ai găsit? - Nu la supermarket, asta e clar.
M-am dus tocmai în Tucson. Cu cât mai adânc în ZE, cu atât mai scump.
- Bine. Cât? - Cinșpe miare.
- E încărcat? - Da.
Cartușe originale, tot tacâmul. Incluse gratis.
Atunci nu plătesc nimic.
Wolfe!
Dacă erai aici în persoană, n-aveai boașe să mă ameninți.
Ba da. Și lasă-mi boașele în pace.
Sincer să fiu, mă surprinde purtarea ta.
Ce e cu tine?
Sunt șocat.
Cam fragil pentru un traficant de furăciuni.
Nu sunt fragil, ci șocat.
Fir-ai...
Ți-a luat o vreme!
Ușurel! Eram în modul economic.
Nu-mi vine să cred că a mers.
Ăsta e un idiot.
Apucă-l de un picior!
Grăbește-te! Nu fac pușcărie pentru un robot ascuns.
- Nu mă ascunzi. - Dacă mă prinde poliția, nu te cunosc.
- Repede! - Cinșpe mii era prea mult.
- Nu sunt tarabagiu. - Pe bune?
- Vinzi din camion. - Motocicleta încape?
Pariu pe mustăcioara ta că încape!
M-am bătut cu legea și legea a câștigat
- Eu intru. Baftă! - Ajută-mă să descarc.
Spune! De ce vrei să te ajut?
Vrei să termini odată?
Atunci te descurci singur.
Vreau să mă ajuți fiindcă alea sunt foarte grele,
iar tu ești mai puternic decât mine, Herman.
- Mulțumit? - Sunt mândru de tine.
Ajută să recunoști, nu?
- Lasă motocicleta. Pe aia n-o vând. - Cum adică, n-o vinzi?
- E a mea. L-am împușcat. - Târziu!
- La ce ai folosi-o? - O vând.
Lăzile astea sunt tot mai grele.
Aplauze.
Ce ziceai că e în ladă?
- Acadele pentru tine, scumpi. - Foarte amuzant!
Fii drăguț și spune câte păpuși mai avem.
Cineva din Toledo vrea să le ia pe toate.
Salut, peștișorule!
Peștișorule!
- De ce faci asta? - Fiindcă te enervează.
Fără baterii, nu fac nici două parale.
Dacă se îndreaptă lucrurile, de Crăciun se vor vinde bine.
Fără baterii, sunt doar niște bibani care nu cântă.
Nu! Doamne!
Frigiderul s-a stricat. Fir-ar...
Hotdogii, chiftelele... Înghețata mea s-a topit.
Doamne!
- Nu am mâncare. - Cum adică? Tocmai am adus o ladă.
- Ia de acolo. - Alea-s vechi.
Sunt batoane cu unt de arahide.
Nu mănânc batoane de marcă în ambalajul original, e clar?
Nu le mănânc! Sunt bani!
Uite, mănânc un burrito cu tot cu salmonela.
Lasă salmonela! Avem cutii de prânz. Mănâncă de acolo!
Cutiile cu GI Joe sunt goale. În ele își țin copiii prânzul!
Se vând fără mâncare.
Nu merge...
Ce e asta, Herm?
- Herm, uită-te la mine! - Mă uit la tine.
L-ai scos din priză și ai luat prelungitorul ca să te încarci?
- Nu. - Clipești. Te văd, deci știu că minți.
- Ba nu. - L-ai luat.
Acum vreau...
să recunoști.
O relație cere încredere.
Spune-mi și nu mă supăr.
Spune doar că l-ai luat.
Nu o să mă supăr.
L-am luat.
Trăiască America!
O să mor de foame în fața ta. Îmi ies coastele prin bluză.
Exagerezi. Eu funcționez cu energie.
Eu trăiesc cu energie. Nu ca tine. Tu iei energie din priză.
Te încarci. Pui prelungitorul la loc.
- Am fost pe drumuri. - De unde priză?
- Aveam nevoie de priză. Ce era să fac? - Te poți încărca oricând.
Energia ta nu trebuie să stea la rece.
Ca să nu iei listeria și salmonela.
- Tu nu ești om. - Lasă salmonela!
Cică inteligență artificială! Prostie artificială...
Hei! Blondino! Te văd.
Trebuie să fugim.
- Ieși de acolo. - I-am găsit!
Care mi-ați atins bibanu'?
Mișcați!
Se încinge treaba la raionul de pește.
Mâinile sus! Întoarce-te!
- Ești un copil. - Tu, un geniu.
Așa e.
Un robot? Puștiul Cosmo?
- Cum ați ajuns? - Cu mașina ta.
- Băi, Lămâie, vrei scandal? - Lasă-l!
Cosmo e cu tine.
Ce căutai în camionul meu? Ce vrei?
- Probleme pe Lună! - Ne ducem în ZE.
- Cine a zis ceva de ZE? - Tu. Și el.
- Chiar că am spus. - Da.
Dar nu e treaba mea.
- Știu ce faceți și ce vindeți. - Vindem?
Tatăl meu adoptiv ți-e client.
Nu-mi pasă. Nu mă privește. Poți rămâne aici cu robotul tău.
- Eu mă duc cu al meu. - Ba nu.
ZE nu e parc de distracții, puștoaico.
O să te duci acolo și o să mori.
Deci ce-ar fi să te sui înapoi în lift și să uiți de locul ăsta? Acum.
Hopa!
- Ce se întâmplă? Ai prieteni? - Dacă aveam, mai eram aici?
- Poate i-a urmărit cineva și pe ei. - Minunat!
În regulă.
Omaha-3, tensiune joasă.
- Ia robotul cu tine! - E fratele meu.
Cum spui tu. Vrei să trăiești? Ai încredere în mine.
- Alertă roșie. - În regulă!
Jessie, alertă roșie!
Haide! Planul Omaha. Vino!
Așa. Ia-mă de mână!
O să zicem că ești sora mea. Te cheamă Veronica.
Beronica? Cu „B”?
Ai cunoscut vreo Beronica cu „B”?
- Să știi că da. - Nu. E cu „V”.
- Veronica. - Veronica.
- Nume de familie? - Ești mută. Stai în spate și taci.
FDR
ȚINTĂ FIXATĂ OM
Atenție, suspecți!
Această clădire e acum sub jurisdicția Forței pentru Dezactivarea Roboților.
Cine naiba o fi?
FDR.
Considerați-vă arestați!
Necazuri.
Acum, fiți amabili.
Mâinile sus!
Aș vrea să evităm orice violențe nejustificate.
La fel și eu, și sora mea mută, Veronica.
Te asigur că am chitanțe pentru toată marfa. Ți le pot prezenta.
Michelle Leona Greene,
te arestez pentru ultraj, furt de mașini, chiul
și colaborare cu un inamic al statului.
Drace!
- Vreau un avocat. - Ce...
- Vorbești? - Vei primi un avocat.
- Unde e robotul? - Ce? Robot?
Asta e culmea.
Roboți?
De ce vorbești?
Voiam doar să ajut autoritățile. Dar uite că am ceva de zis!
Îmi plătesc taxele, iubesc drapelul și dansurile tradiționale.
Mă dau în vânt după tot ce e american, și tu crezi că aș adăposti roboți.
Ce mai încoace și-ncolo, sunt șocat!
ȚINTĂ FIXATĂ
Sunteți ai mei!
ȚINTĂ PIERDUTĂ
Vrei să-ți fie bine, dră Greene? Predă robotul.
Dacă o ții așa, pe când se dă sentința, te vor închide cu adulții.
Ai distrus un pistol de 25.000 de dolari!
- Ți-l dau cu 15! - Oprește-te!
Nu-i face nimic!
Îndepărtează-te de robot!
- Ce vei face? - Domnișoară, am o misiune.
N-o poți împiedica.
Fă-ți un bine și îndepărtează-te de robot!
- Se întoarce în ZE și gata. - Încalci tratatul.
- Trebuie dezactivat. - N-ai pic de inimă.
Nu poți fi fără inimă față de ceva lipsit de inimă.
- Ușcheala, Lămâie! Șefu'! - Haide!
Se pare că mergem în ZE.
- Da? - Urcați! Pornim.
Bine.
- Keats, nu cumva să fi murit. - Gata!
- Atenție! - Încălcați tratatul! E trădare!
- Pune culori, ți-am zis! - O știu.
- De ce ai atâtea chei? - Haide!
Sunt foarte important.
Vei fi foarte important la pușcărie.
N-o luăm la fugă mai bine?
Țineți-vă bine! Pornim!
SOS! Sunt Puștiul Cosmo, transmit un semnal de urgență.
SOS!
Pe tine te voi ține pe șemineu.
Nu în casa mea!
Joac-o pe-asta!
Nu e dezactivat nimeni azi!
Pe tine te voi omorî de plăcere.
Fir-ar să fie!
Haide!
Vezi zidul ăla?
Dacă mergi de-a lungul lui zece ani...
vei ajunge înapoi aici!
Nu există ieșire. Acum trăim aici.
Felicitări, puștoaico!
Fir-ar! Asta ne mai trebuia.
- Curaj în fața primejdiilor! - Haideți!
- Ce naiba sunt ăia? - Roboți hoitari.
Supraviețuiesc cu piese de la alți roboți.
Roboți uciși de ei.
- Om! - Fir-ar!
- Om! - Alo!
Fă-l să tacă!
Om!
Om...
Ce fac cu oamenii?
N-am stat niciodată suficient ca să aflu.
Dar mi-ai mai dat o ocazie, acum că mi-ai îngropat viața sub munte.
Fratele meu avea nevoie de mine. Nu regret.
Îți dai seama că fratele tău e un robot Lămâie?
Nu e robot. E om. Chris îl manevrează pe Cosmo.
Dar numai doctorul care l-a dat la Sentre știe unde e Chris.
Vrăjeală! Doctorul ăsta unde e?
- Pe Muntele Tabletop. - Cât să fie? Vreo 500 km spre sud?
- Sper că ai pantofi buni. - Ai o idee mai bună?
Găsesc eu una.
Îmi place că ai încredere, chiar dacă nu ți-o împărtășesc.
- Duba asta merge? - Depinde. Ai un motor la tine?
- Pregătește-ți mușchii, Herm! - Știi că-mi place să fac asta.
Sigur. Încărcat sută la sută. Măcar cineva a mâncat azi.
Vin să rezolv toate problemele. Da. Hermdog!
Ce naiba e aia?
Sistemul de componente HRM. Am mărimi corporale în funcție de cerințe.
Ce zici, o luăm spre nord? N-am văzut zidul la Moab.
Sigur. De ce nu?
Moab e un loc minunat, unde poți să mori de foame.
Sau de atâta văicăreală.
Să-ți amintești acest moment
când mă implori să-ți dau apă peste 24 de ore.
Dacă doctorul lui Chris a intrat aici, probabil că știe o ieșire.
- Mă îndoiesc. - Tu nu știi.
Așadar, eu am un plan. Iar tu, un mijloc de transport.
Deci, să batem palma!
Dacă îți imaginezi că Herm ne pune pe toți în duba aia
și ne cară pe umăr,
ți-ai pierdut mințile.
- Unde sunt părinții tăi? - Nu te privește.
Am înțeles.
Morți. Probabil că e mai bine așa.
Încerci să fii un bou sau așa e firea ta?
Așa e firea lui.
Evident, e trist când părinții se duc dincolo,
dar în felul ăsta ai amintiri frumoase despre ei.
- N-au apucat să te dezamăgească. - N-ar face-o.
Puștoaico! Și puștiul în ghilimele.
La mulți ani!
- Toți te dezamăgesc. - Crăciun fericit!
- Stai destul și te voi dezamăgi și eu. - Spre norocul tău, n-o să mai stăm.
Da! Așa te vreau!
Cum e vorba aia? Fă banu'...
Și ia-o din loc!
E un sfat de viață, puștoaico!
Eu îl urmez.
- Cum v-ați cunoscut? - În timpul războiului.
- Nu trebuia să vă ucideți? - Am încercat.
Roboții mi-au înconjurat plutonul, mi-au rupt piciorul.
Conservele se pregăteau să mă termine.
Când am privit în sus, ditamai robotul de construcții.
Am închis ochii, gata să mor.
El însă m-a ridicat și m-a scos de acolo.
Țipai ca un bebeluș.
Aberezi! Nu ca un bebeluș. Ei nu le au pe-astea cu emoțiile umane.
Era un strigăt de luptă! „Hai, Wolverines”, gen.
Îți sugeai degetul mare și mă implorai să te salvez.
Spune adevărul.
După câteva zile, am fost găsiți de dronele Sentre.
Le-am spus să nu tragă, fiindcă Herm îmi salvase viața.
Dar ei tot au tras.
În amândoi. Așa că am fugit.
Și de-atunci tot fugim.
Mulți ar spune că e ciudat, nu?
Un robot, prieten cu un bărbat.
Măcar vă aveți unul pe altul.
Ce faci dacă-ți găsești fratele?
Adică cealaltă parte a lui.
Ce faceți atunci?
Ce vrem noi.
Ce gătești, mamă?
E duminică. Ce gătesc în fiecare duminică?
Ardei umpluți.
Băiatul meu primește ce-și dorește.
- Numai să fie ieftin și expirat de o zi. - Să nu te-aud!
Dar, atenție, un cannoli.
- Expirat de-o zi? - De două.
Dna Vella mi l-a dat din partea casei.
Mă bucur să te văd așa, mamă.
- Plină de viață și... - De ce n-aș fi?
Niciun motiv.
Îngerașul meu! Ești foarte hazliu.
Ești foarte hazliu.
Ești...
Eș...
Fir-ar al naibii!
Rata de transfer al datelor se prăbușește.
- Explicați! - Ei bine...
- El a zis că poate aștepta... - Până se clarifică totul.
Ideea e că serviciul pe care îl prestăm pentru întreaga lume
era absolut impecabil, iar acum devine un căcat fără margini.
De ce?
- Christopher... - Mai tare.
Christopher a plecat.
Fizic, e imposibil.
Dar cerebral, neurologic, el nu e prezent.
Îmi spui cumva că marea mea găselniță a găsit o ieșire?
Era o vulnerabilitate infimă în matricea lui de date.
Aproape invizibilă.
Cu timpul, a permis conștiinței lui...
să se prelingă prin filtrele noastre.
Pare-se că era din construcție, deliberat.
- Amherst a făcut-o! - Nu noi.
Nu. Teoretic, dacă viteza datelor neurocăștii scade...
Și e de așteptat să scadă.
- Atunci se alege praful de Sentre. - Sâmbătă.
Sâmbăta asta? Firma mea se prăbușește sâmbătă?
- Vineri, probabil. - Gura!
Poate sâmbătă.
Ai un mesaj.
VIRTUACONFERINȚĂ CU ETHAN SKATE. PUNE-ȚI NEUROCASCA.
În... în... în...
Întotdeauna m-a liniștit natura.
Mă cunoști?
Măcelarul din Schenectady e faimos.
Diavolul din rândurile Forței.
Am văzut reportajul despre tine, când te-ai pensionat.
Nu m-am pensionat.
Am rămas fără roboți de vânat.
Înțeleg că vânezi o delincventă juvenilă
și pe însoțitorul ei mecanic.
Când Forța mă cheamă, răspund.
În cazul ăsta, se pare că avem același obiectiv.
Robotul fetei este proprietatea Sentre.
- Îl vreau înapoi. - E căutat pentru ultraj.
- Anihilare automată. - Dar se poate amâna.
După ce Sentre obține ce vrea, poți face ce vrei cu ce a rămas.
E un loc frumos.
- Mulțumesc. Eu l-am făcut. - Știu.
Am văzut cum te-au lăudat la 20/20.
Atunci știi...
ce resurse incredibile am.
Să zicem că ți-aș reactiva drona.
De ce nu vă duceți voi după el? Sentre are mijloacele.
Acordurile de pace.
Putem intra în ZE numai cu probe care indică încălcarea tratatului.
Și mie îmi ceri să mă duc după el?
Sau să obțin probe?
Hai să vedem cum merg lucrurile azi. Bine?
Păpuși de carne! Priviți în față!
Muntele Tabletop?
O minune naturală a lumii.
În locul doctorului, tu unde te duceai?
E o bază marțiană dincolo de centura de asteroizi.
Ăla e un mall?
Pare în stare bună.
Pesemne că nu l-au găsit hoitarii.
Au provizii, adăpost, perimetru ce poate fi protejat.
Nu-i un ascunziș rău.
- Oare au restaurante? - Începe.
Am găsit unul chinezesc în ZE.
Mâncarea încă era bună.
Prăjiturele cu răvaș, pui prăjit, pui cu portocală.
Pui cu orez prăjit, găluști cu porc.
Toate alea. Nu se strică.
Atenție!
A aruncat cu un frigider în noi!
- Herm, du-ne de aici! - Încerc.
Păzea!
M-a lovit în picior.
Țineți-vă bine! Cădem! Nu!
Cine aruncă un frigi... Fir-ar...
Rahat...
Doamnelor și domnilor!
Sunteți capturați.
- I-ai mai văzut până acum? - Nu ne știm cu toată lumea.
Nu vreau să văd nicio zgârietură pe ăla.
Prea târziu.
Stați pe loc!
- Așa! - Ai grijă cu bagheta aia.
Minunați-vă de miraculosul moment,
sorbiți scamatoriile,
priviți prestidigitația prodigioasă a lui Perplexo!
Spirite de pe cealaltă lume, salve!
Poruncesc porții acesteia să se ridice.
Am exersat asta de o mie de ori. Zău!
Așa, bun! Spirite abia trezite de pe lumea cealaltă...
Incredibil! Poartă, ridică-te!
Nu sunteți uluiți?
- Unde ne duci? - Înăuntru veți primi răspunsuri.
Uite cum facem.
Mă prefac că am o criză. Tu te sui pe acoperiș.
- Nu plec până nu dau de doctor. - Vrei niște curent?
- Nu vorbesc cu străini. - Haide!
Sunt aici, dacă ai nevoie.
Măi să fie!
Taco, oameni!
Doamne!
Incredibil!
Doamne! Oameni. De unde naiba au venit?
Sunt prizonieri.
Oameni satanici.
Salut!
Doamnelor și domnilor, în seara asta vă prezint un invitat foarte special.
Un august personaj,
un măreț cârmaci,
al cărui unic și impresionant nume
este Domnul Arahidă!
Nu se poate.
Las-o jos că măcăne, P!
Toate hiperbolele alea mă lasă rece.
Ziua bună!
Mi-aș scoate pălăria în fața voastră, dar e prinsă în șuruburi.
V-am atacat fiindcă am crezut că sunteți hoitari.
- Ce? - Vedeți voi...
Vin pe aici din când în când, să ne facă bucăți.
Voi n-aveți față de hoitari,
dar aparențele pot să înșele.
Trebuie să vorbim cu tine.
Oamenii vor întotdeauna ceva de la noi. E de la sine înțeles.
Căutăm un doctor.
Cu ochelari.
Să facem câțiva pași împreună!
O întrebare tâmpită, știu. Dar ce e locul ăsta, de fapt?
Încă n-am pus o firmă la intrare, dar iată la ce ne-am gândit.
„Blue Sky Acres, o oază de siguranță într-un deșert necruțător.”
Te prinde.
Aveți în față leagănul unei noi civilizații mecanizate.
Binețe, dle Arahidă!
- Salut, Blitz! - Ralphie, stai!
La Blue Sky Acres,
roboții pot evolua dincolo de fișa postului impusă de oameni.
Pot învăța o meserie nouă.
- Păr! - S-ar putea chiar descoperi pe sine.
- Păr! - Bună!
Dnă Foarfecă, nu mai facem așa ceva.
- Păr. - Lasă-l în pace pe domnul.
Domnule! Dle Arahidă! Avem nevoie de ajutorul tău.
Vă cred, dar prezența voastră aici le dă celor de la Sentre un pretext juridic
să nimicească tot ce au construit acești roboți.
Tot ce pot face este să vă însoțesc vreo 15 km în deșert și să vă las acolo.
După potol, desigur.
Liber ca pasărea! Sper că ți-e foame.
Clar că da. Am lăsat acasă un burrito.
Cască ochii! Aici se dau burgeri.
Bine. Păi...
- Vreau un cheeseburger. - N-avem brânză.
Bine. Burger cu cartofi prăjiți.
Alte vești proaste. Nici asta n-avem.
- Ce aveți? - O să fiu sincer cu tine.
Aici nu s-a mai mâncat de mult. A fost rău, acum e și mai rău.
Avem spaghete. Fasole pe napolitană.
Ce fel de fasole?
Deci fratele tău habar n-are unde îi e corpul uman?
Doar că e la Sentre.
- De ce ar fura Sentre un băiețel? - E o idee tâmpită, ca untul de arahide.
- Fără supărare. - Mi se întâmplă des.
Chris a zis că doctorul care l-a luat e aici, la Tabletop.
Așa deci.
O să-ți spun adevărul.
A fost un doctor pe aici.
- Începe! - Ce ai spus?
Dr. Clark Amherts, doctor în interacțiuni oameni-roboți.
- Și unde e acum? - Evident, l-am dat afară.
Măcar e consecvent.
Nu știi cum se iese de aici,
iar pe cel care știa l-ai alungat în deșert?
- Să moară? - Absolut.
Am semnat tratatul fiindcă recunoștea existența poporului roboților.
Bănuiesc că tu nu știi cum e
ca existența ta să depindă de o bucată de hârtie.
Tot ce vezi aici e fragil.
Doctorul acela nu putea amenința toate astea, așa cum nici voi nu puteți.
Dr. Amherst e un răpitor.
El e băiețelul pe care l-a luat. Îi tratezi la fel?
Dar toți oamenii sunt la fel. Egoiști și leneși.
O să ai o viață mai liniștită când o să înveți asta, fetiță.
Vino!
Domnișoară? Nu te sfătuiesc să ieși noaptea acolo.
Nu-mi pasă ce mă sfătuiești tu.
Crezi că făurești ceva deosebit aici? Ești ca toți ceilalți.
Mersi că m-ai adus.
Bon appétit!
Keats!
- Ce? - Pe bune?
- Trebuie să mănânc. - E penibil și pentru tine.
- Încotro? - În parcare sunt mașini.
Pornesc în căutarea doctorului.
Sunt aproape 260.000 km pătrați.
- Ai șanse infime să-l găsești. - Aici, șansele sunt zero.
Dar șansele de a nu muri sunt ridicate.
Nu poți ieși seara în ZE. Va trebui să ai încredere în mine.
Auzi? Pe bune acum. Moartă, sora ta nu te poate ajuta.
Uită-te la fețișoara lui!
Cum poți refuza un roboțel cu mutra asta ciudată?
Stai cu noi!
Du-te la Orange Julius. Suntem în mall. Fură ceva!
Pleci dimineață.
Bine.
Vom fi uciși dimineață.
- Păr! - Dacă mi-l atingi, te omor.
Păr.
Nu i-ar strica o tunsoare.
Ar trebui să ajungă, Beemo.
Grozav, Cosmo! Cu astea...
Salut, străine!
Crăciun fericit!
- Unde erai? - Probleme pe Lună!
Lisa a dat o petrecere.
- Mama a zis că erai la bibliotecă. - Eu i-am spus.
- Îți place să citești? - Decât să fiu aici...
De când ai plecat, când ai noștri nu țipă unul la altul, țipă la mine.
- Ce bine că vin acasă! - Lasă! O să fie bine.
E discutabil, dar n-o fac pentru tine.
- Ce, termini facultatea mai devreme? - Nu.
Profesorul meu se laudă cu mine,
dar nu-mi ascultă ideile.
Iar înapoi la cămin, colegul de cameră îmi spune Puștiu' Minune
și face pipi în coșul meu de gunoi.
Mă mut acasă.
Atunci fac și eu pipi în coșul tău de gunoi.
Mai știi când spuneai că vei schimba lumea?
Da.
- Ai făcut-o? - Nu chiar.
Atunci du-te înapoi la facultate!
După Crăciun!
Module Cosmo, uniți-vă!
Jessie l-ar fi vizitat pe Cosmo la facultate.
Cum îndrăznești?
Jessie are jetpack.
- Îți construiesc unul. - Bine. Super. Mi-ar plăcea un jetpack.
Mersi că ai venit, Cosmo.
Ți-am dus dorul.
Puștiul Cosmo e cu tine.
Și eu, ție.
Trebuie să plec. Probleme pe Lună!
Asta nu se face între prieteni.
Webby, fără gustări între mese!
Poți, dacă crezi că poți!
Data viitoare încearcă un sendviș.
Mersi că ai venit, Cosmo.
Nu uita, Puștiul Cosmo e cu tine.
Bună! Salut!
- Ding-dong! - Ai auzit?
Bună!
N-ar trebui să mă aflu aici.
Trebuie să vorbim în șoaptă.
Îl caut pe Christopher Greene.
Asteroid dublu!
Am o carte poștală pentru tine.
Doamne, Herm! Prea multe napolitane.
Înainte să-l alunge dl Arahidă,
dl Amherst m-a rugat să-i dau asta lui Christopher, în caz că apare.
Nu trebuie semnat de primire.
„Dacă găsești asta, caută-mă!
Strada Pinnacle Peak nr. 2201.
Voi aștepta. Clark.”
Am încălcat regulile când am luat-o de la el.
Nu știu cum stau. Ce-a fost a fost...
- Cum ajung aici? - Știu unde e. Alta-i piedica.
Dacă te ajut, dau de probleme și mai mari decât am deja.
Și îmi pare foarte rău s-o spun,
dar nu-ți pot zice.
Dar știu unde e. Nu că n-aș ști.
Dacă e doctorul care ne-ar putea scoate de aici,
atunci ideea ta groaznică e ceva mai puțin groaznică.
Te ducem noi.
Keats, e teritoriul hoitarilor. Avem nevoie de forță brută.
Forța brută e depășită și nu te poți baza pe ea.
Ne-a auzit. Am vorbit prea tare. Eu am vorbit așa. Vina mea. Prea tare.
Pe când un piston pneumatic e o componentă de calitate.
Iar cu o bâtă de baseball se rezolvă.
- Cum adică? - Tratatul nu vă permite să rămâneți.
- Dar vă pot ajuta să plecați. - Parcă eram inamici.
Poate că au ieșit și niște exemplare bune din fabrica de oameni.
Mulțumesc.
Vorbeam cu ea.
Dacă mergem acasă la hoitari, trebuie să vă prezint pe cineva.
Să vă spun o istorioară hazlie despre hoitari?
Da. Îmi place să râd.
Odată am văzut o bandă de hoitari
cum atacau și dezmembrau zece dintre prietenii mei apropiați,
sub privirile mele!
Asta e de râs?
N-au rămas decât niște pete de ulei.
Pete de ulei și șuruburi!
Un hoitar e un abator pe picioare,
care te înghite întreg și scoate ce rămâne pe partea cealaltă.
Am caftit zeci de hoitari cu bâta asta.
Dar veneau alții și alții.
Asta e partea hazlie la hoitari.
Nu se opresc până nu mori.
În regulă.
Țineți-vă bine de șuruburi!
Pornim după hoitari...
- Văleu! - Tataie?
O să adoarmă în mijlocul bătăliei?
Fiindcă asta ar putea fi o problemă.
O aruncare la intimidare.
ȚINTĂ FIXATĂ ROBOT
Ia-ți zborul, Cyril!
Suntem siguri că aici e?
În SUA sunt 160 de milioane de adrese.
Fiecare e memorată în circuitele mele.
Dacă dr. Amherst a spus că este pe Pinnacle Peak la 2201, atunci aici e.
Dacă erați un pachet, fix aici vă lăsam.
Uite aici!
Iar apoi fugeam.
Nu-mi place.
Locul ăsta e ca un bufet de hoitari.
- Eu nu m-aș... - Unde te duci?
Nu m-aș cățăra pe nimic.
Eu, nu, dar...
E cineva aici.
Ar putea fi el.
Ce facem, tataie?
Ușcheala!
Hoitar!
- Nu! - Atenție la scrisori!
Mersi mult. Apreciez ajutorul.
Păstrați-vă calmul!
Hoitarii sunt totuși roboți. Sunt raționali.
- Deschide ușile! - Nu sunt de-adevăratelea!
Nu cred că supraviețuim.
Bine.
- Repede, în spatele lui Penny! - Nu știu ce ai cu mine.
Nu!
Nu mor pe Marky Mark and the Funky Bunch!
Mie chiar îmi place.
Dragi subiecți, bun-venit în laboratorul doctorului Frankenstein!
Sper că ați călătorit cu bine.
Vă rog să avansați, ca să încapă toată lumea.
E prea târziu ca să vă mai întoarceți.
A mers.
Mă mai ții minte, doctore?
Unde e fratele meu?
- Nu pot. - Eu cred că poți.
Te-a întrebat ceva, doctore.
La Seattle.
- În campusul Sentre. - De ce?
Mureau oameni.
Pierdeam războiul. Până l-am descoperit pe el.
După accidentul vostru,
un tomograf Sentre ne-a semnalat cazul lui Christopher.
Era deosebit, da?
Era exact ce ne trebuia.
Christopher a fost...
A fost ca un dar divin.
Mi-ai ținut mâna...
și m-ai mințit.
Te rog! Trebuie să înțelegi.
Nu-mi spune ce trebuie să fac!
Nu-mi spune de război și de daruri divine!
Spune-mi doar ce i-ai făcut fratelui meu.
PC.
Ni te alături?
- Herm! - Doamne!
Ne-ai urmărit pe șest?
Dacă te referi la faptul că monitorul era oprit ca să nu îl suprasolicit, da.
De ce vorbește robotul ăsta cu vocea ta?
Amherst m-a salvat din mâinile hoitarilor.
Rămăsesem fără procesor de voce.
I-am înregistrat lui PC un vocabular cu peste 100.000 de cuvinte.
El e hard-diskul și prietenul meu.
Știe ce știu și eu.
- Arată-le 17-9. - Da, domnule doctor.
Studiul nr. nouă. Subiect de testare: Alpha.
Christopher era în comă.
Credeam că era permanentă.
Am considerat totul ca o donație de organe.
Oribil! Hoitari umani.
Ne trebuia multă energie pentru funcționarea rețelei.
Mintea fratelui tău a fost cheia conectării neurocăștilor la drone.
Felicitări! Tocmai ne-ai adus victoria.
Mi-e silă de tine.
Dacă nu făceam asta, Christopher murea în spital.
I-am salvat viața.
- Decizia nu era a ta. - L-ai fi decuplat?
Dacă trebuia.
Atunci, ai fi greșit așa ca mine.
23-6.
După 15 luni.
Doamne!
Nu mă pot uita.
Opriți asta!
I-am spus lui Skate să îl decuplăm.
A amenințat că mă omoară.
Nu-l puteam scoate de acolo.
Așa că, înainte să fug,
am stabilit o conexiune infimă între Chris și rețeaua externă.
Mintea lui putea evada, chiar dacă trupul său nu putea.
I-ai zis să se ducă la Blue Sky.
Auzisem ce construiați.
- Așa că i-am implantat locația. - De ce?
Ca să își găsească o familie.
Avea deja o familie!
Relaxați-vă cu toții!
- Relaxat doare mai tare. - Surpriză!
Pentru mine, nu.
Mergem după Chris.
- Nu poți. - Ba pot.
- Iar tu mă vei ajuta. - Nu e posibil.
Ai intrat în ZE, deci ne poți scoate de aici.
- Habar n-ai ce... - Oameni buni?
Iarăși boul ăsta!
- Cine e? - Măcelarul din Schenectady.
Să acționăm rapid!
Ăsta e al tău, Skate?
Nu mai e.
Regele Jucăriilor Inadaptate!
Aici n-avem regi.
- Oamenii noștri sunt liberi. - Oamenii voștri nu sunt oameni.
O să-ți crăp coaja.
- Cine are cheile de la arahidă? - Arahida.
- Stați așa! Liniște! - Ce?
Voi auziți?
Eu nu aud nimic.
Acum aud.
Ascunde-ți fratele! Acum!
Vino!
- Pregătiți-vă! - Pentru ce?
Armele jos! Predați-ne robotul!
- Nu mai primesc ordine. - Dacă nu te supui...
Isuse!
Nu s-a supus.
Începe meciul!
Domnule, atacă.
Atunci, ripostați! Găsiți ținta! Repede!
Restul nu contează.
- Dacă nu ieși, te dezactivez. - Tu ai vrut-o!
- Bravo Jessie! - Vino!
- Ai reușit. - Să mergem!
- Hopa! - Capăt de linie!
Haideți! Știu o ieșire.
Da!
De ce știe așa ceva o poștăriță?
- E pentru dobermani. - Dobermani?
- Nu. - Ai încălcat tratatul, dle Arahidă.
Asta are consecințe.
Și amicii tăi de la mall descoperă asta cam acum.
Du-te înapoi și spune-le celor rămași că e vina ta.
Nu!
Ascundeți-vă!
Vino!
Dră Greene, nu trebuie s-o pățească nimeni.
Hai să terminăm odată!
Chiar vrei să continui?
Ia-l pe Christopher și fugi. Bine?
Ultima șansă!
Lasă-i în pace!
Crezi că poți câștiga împotriva mea?
- Nu. - Bine. Atunci lasă arma jos.
Nu ai voie să ucizi ființe vii.
Așa e. Eu ucid roboți.
Dacă îi vrei...
trebuie să mă omori!
Fir-ar să fie, Skate!
Mă descurcam.
Dr. Amherst a încălcat tratatul.
Găsește-mi robotul!
Stați pe loc!
Nu!
Du-te acasă, dră Greene!
Du-te acasă!
Ei unde se duc?
Nu!
Păr?
Îmi pare rău, prietene.
Bun-venit înapoi, Christopher!
N-o să te mint.
M-ai cam pus pe gânduri.
Nu-i nimic. Nu sunt furios.
Înțeleg. Viitorul e înfricoșător.
Mai ales când e numai în mâinile tale.
Nu te teme!
Nu ești singur.
A fost emoționant, dle Skate.
Un singur lucru.
- Ești un ucigaș. - Discutabil.
Și m-ai mințit.
Nu e robot.
Numele lui e Christopher Greene.
M-ai pus să vânez un băiat.
Ascultă, dle colonel Bradbury. Sau Măcelarule, dacă îmi permiți.
Cum să spun?
Și ce dacă?
Victoria și recordurile tale în luptă n-au fost meritul tău.
Ci al meu și al acestui băiat.
Tu ai fost un martor al istoriei.
Asta e istorie?
Ce? Ai prefera evoluția?
Lumea noastră e praf și pulbere. Așa a fost dintotdeauna.
Christopher oferă omenirii șansa să dea uitării suferințele.
După mine, suferința și viața merg mână în mână.
Și după mine. Mama golea câte trei sticle pe zi.
Beată, era rea. Trează, era și mai și.
Dar aici e doar îmbrățișări și ardei umpluți.
Și liniște.
Vreau să aduc liniștea tuturor oamenilor de pe Pământ.
Aproape tuturor.
Progresul unei specii necesită sacrificii.
Cum era mai înainte? Așa, da.
Tatăl.
Fiul.
Duhul Sfânt.
E posibil să fii dus cu capul.
Mă repet. Și ce dacă?
Bun. Să-l ducem pe Christopher înapoi la locul lui.
Și de data asta poate încuiați ușa?
Dacă ți-o dorești mult, cred că poți sparge geamul.
N-ar remarca nimeni.
- Ai decis să te tunzi? - Da.
Robotul ăla m-a făcut din vorbe.
Nu-mi place deloc.
Doar pe el îl aveam.
Și l-am pierdut de două ori.
Încearcă din nou!
Fratele tău nu e singurul deosebit în familia ta.
M-am lăsat de luptat fiindcă războiul era greșit,
dar am renunțat la tot.
Am renunțat la viață, pentru că lumea era nașpa.
Și încă mai e.
Dar există și oameni buni.
Iar unii nu renunță nici dacă-i plătești.
Vrei să-ți recuperezi fratele? Vin cu tine.
Mă ai pe mine. Îl ai pe Herm.
Sigur nu suntem doar noi.
Când ai încetat să mai fii bou?
N-am încetat. Doar m-am tuns.
Nu te supăra, PC!
Dr. Amherst a zis că tu erai hard-diskul lui.
Da. Știam tot ce știa el.
- Ai codurile cu care să ieșim din ZE? - Da.
Dar clădirea unde e închis Christopher?
- Mă poți ajuta să intru? - Sigur.
- Mă duc la Seattle. - Ne ducem la Seattle.
Știi camioanele alea de pe șosea?
- Le poți porni? - Da!
Și le pot umple cu un HRM 60.
Ar ajuta în luptă.
Regret, dar nu-l poți elibera pe Christopher.
De ce nu?
Dacă îl deconectezi, Sentre se prăbușește.
De ce s-ar prăbuși Sentre?
La baza rețelei Sentre e creierul fratelui tău.
Fără el, nicio dronă nu funcționează.
Eliminarea lui ar paraliza complet sistemul.
Ireal!
Dacă mergem toți la Sentre...
îi putem închide de tot.
Îmi place cum gândește.
Măiculiță! Doi dintr-o lovitură.
Ce ne ceri să facem?
Să mai luptăm?
Noi n-am visat la luptă. Ci la pace.
Până când Sentre a distrus locul ăsta.
Nu ajută dacă întorci spatele lumii.
Crede-mă, știu asta.
Avem ocazia să le distrugem sistemul malefic.
Roboții și oamenii, uniți împotriva adevăratului inamic.
- Ne-au mai învins. - Pentru că-l aveau pe Chris.
Duceți-mă la el și nu-l vor mai avea.
Seattle e la aproape 2.000 km de aici.
Nu e așa departe, pentru libertate.
Du-mă la meci! Vreau să fiu în tribune!
Ia-mi alune și popcorn.
Nu-mi pasă dacă mă mai întorc!
S-ar putea să fie așa.
E timpul, Arahidă.
Metal și carne, împreună.
Nu renunțați nicicum.
Mă duc să-mi aduc pălăria.
Taco, bagă!
ACCES PERMIS
Rețeaua e la 100%.
Ne-am întors.
Joac-o pe-asta!
Paza, avem o urgență în parcarea conducerii.
- Or fi remarcat? - Nu știu. Pe aia roșie!
Porsche zboară frumos, nu glumă!
- Am ratat. - S-a înțepenit? Pe bune?
Dle Skate, se pare că suntem atacați.
E foarte impresionant. Ți-ai făcut un prieten.
E un robot de construcții HRM de 20 de metri.
N-are nimic prietenos.
Răspuns armat total. Vreau să-i puneți capăt.
Alertă! Toate dronele, la intrarea de nord.
Începe spectacolul!
Bine. Să mergem! Haide!
Ușcheala, prieteni!
- Ne urmăresc. - Așa e.
- Ideea asta proastă e a ta sau a mea? - Dacă ține, a mea.
Herm, atenție!
Sari!
Herm!
Am pierdut un corp mare, dar tot sunt mai mare.
Gura și fugi!
Au plecat.
Pari mai mare din afară.
Dă-i să sune, Herm! Repriza a doua!
Atenție, cărnoșilor!
Las' pe mine, amice! Ține-te!
Roboți, arătați-le din ce sunteți făcuți!
Înainte!
Roboți pe vecie!
Hai sictir!
Pe tușă cu tine!
La marele fix!
Înainte!
Bine! Să mergem!
Păzea!
BARRY ZUCKERKORN - AVOCAT E FOARTE BUN
- Continuați! Sunt la Armament. - Am înțeles.
- Ce faci? - Ce fac întotdeauna.
Câștig.
Clădirea este izolată.
Repet, clădirea este izolată.
- Crezi că îi poți învinge? - Nu.
Trebuie să ucid oameni!
Moarte oamenilor!
Trebuie să muriți cu toții!
Suntem închiși pe dinăuntru.
E în viață?
Da.
Pot vorbi cu el?
Nu.
Nu poți ajunge la el decât din interior.
- Din interior? - Din mintea lui.
- Comanda! - Sălbatici.
S-a încins treaba.
Herm, s-ar putea să câștigăm.
Oameni buni, au făcut unul mare.
Unul foarte mare.
Aceasta e proprietate privată.
Ca angajată a poștei,
am drept de acces aici.
Bagă, Taco! Acum! Cântă!
Nu!
Nu, Skate!
Nu-i poți învinge.
Dar trebuie să încerc.
Chiar și după ce v-au făcut la mall?
Au distrus atâția roboți, dar tot lupți?
De ce?
Niciun preț nu e prea mare pentru libertate.
Chiar și moartea?
Ca să murim, trebuie să fim vii.
Da, asta așa e.
Skate e la etajul patru. La Prototipuri Armament.
De ce îmi spui asta?
Fiindcă...
am întâlnit în sfârșit pe cineva mai puțin uman decât un robot.
Michelle?
Cum ai ajuns aici?
Credeam că am pierdut.
- Haide! Să ieșim. - Așteaptă.
Nu încă.
Chris, în clipa asta comit vreo 20 de infracțiuni.
M-am gândit la asta de când m-a reconectat Skate.
E numai vina mea.
Te-a răpit. Nu e deloc vina ta.
Când am ieșit cu tine, am văzut lumea.
Și am văzut cât rău le face Sentre oamenilor.
- Toate, din cauza mea. - Îi vom opri.
Îi vom distruge. Dacă te scoatem de aici.
Nu se poate ieși.
Când m-au adus înapoi, m-am văzut cum arăt de fapt.
Probabil că și tu ai văzut.
Fii sinceră. Cum arăt?
Conexiunea mea cu Sentre e simbiotică.
Fără mine, ei mor.
Iar fără ei...
Da.
Și ce vrei să fac? Să te las aici?
Nu.
Sentre mă poate ține în viață așa o sută de ani.
Eu cred...
Eu cred că trebuie să mor.
Și cred că tu trebuie s-o faci.
Vrei o porție?
Ticălosule!
Dă-i, Herm!
Vreau poziție de tragere.
- Poziție, Herm! - Nu!
Dle Skate, e o breșă în laborator.
Sunt intruși în clădire.
- Omoară-l! - Am înțeles.
Keats, ridică-te!
Ziua bună, Ethan!
Uite ce e!
Nu știu ce încerci să obții aici,
domnule... Nucă.
Vreau să renegociez tratatul.
Haide! Vino să ne batem ca bărbații!
Vrei să mă bați? Vino aici!
Gata! E în regulă.
- Nu trimite o dronă în locul unui bărbat! - L-ai bătut.
Dar cred că și el m-a bătut pe mine.
Ai ditamai gaura în burtă.
- O să mă deconectez un pic. - Nu. Rezistă!
Cum de mai ești în viață?
Cum de mai sunt în viață? Datorită ție, zevzecule!
Ai mare dreptate.
Michelle?
Scuze că te întrerup.
Dar prietenii noștri au mari probleme.
- Mă ocup. - Nu prea mai e timp.
Are dreptate.
Nu te deconectez.
- Ai zis că o faci dacă trebuie. - Nu trebuie.
Găsim alt robot. Îl folosim pe el.
M-au conectat bine.
- Nu avem de ales. - Întotdeauna avem.
Toți mi-au zis să-mi văd de viață, dar n-am putut.
Numai pe tine te aveam. Nu te-am lăsat.
Și bine am făcut. Te-am regăsit.
- De-aia e în regulă. - Nu.
Nimic nu e în regulă aici.
N-am mai simțit nimic de trei ani.
Dar acolo, cu tine, am simțit tot. Și a fost minunat.
Tu mi-ai dat asta.
Dacă rămân doar cu atât...
e de ajuns.
Michelle? Nu mai avem timp.
Nu pot.
Nu vreau să te pierd din nou.
Pe mine nu mă poți pierde.
Michelle, mă auzi?
Răspunde-mi, te rog!
Dar pe ei îi poți pierde.
Tu. Ești cea care va schimba lumea.
N-am apucat să-mi iau rămas-bun de la tine.
Nu trebuie s-o faci.
Te iubesc.
Și eu te iubesc.
SUPORT FUNCȚII VITALE
PERFUZII
VENTILAȚIE
Nu!
Victoria pare a fi a noastră.
Am câștigat! Da!
Noi am câștigat!
Nu!
EROARE REȚEA
- Penny! - Am reușit.
Victorie, tataie!
Problema cu victoria
e că întotdeauna cineva pierde.
A reușit, Herm.
Îți vine să crezi? Am învins.
Ce mă fac fără tine? Fără prietenul meu cel mai bun?
Te iubesc, Herm.
Te iubesc.
De-adevăratelea!
Poate nu doar ca prieten.
Mă faci să zâmbesc. Mă făceai.
Acum ce mă fac? Mă reapuc de...
Refac trupa? Sunt toți căsătoriți.
Acum n-am niciun prieten, Herm.
Biceps! Mi-ai dus dorul?
Ce e asta?
Modelul de 20 cm pentru intervenții precise.
Precise? Nu l-am văzut până acum.
Nici eu nu ți-am văzut modelul de 20 cm și bănuiesc că sunt generos.
Ia stai...
Ai zis că mureai.
Nu. M-am deconectat ca să am energie pentru transfer.
Nu e vina mea că te-ai emoționat și ai spus ce simți.
- Emoționat? - Apropo.
N-am auzit chiar tot ce ai spus.
Ești bun să repeți câte ceva?
Am zis că am învins.
Am învins. Privește în jur! Am învins. Ea a reușit.
Nu asta am auzit eu, ci „te iubesc”.
- „Nu doar ca prieten.” - N-am spus asta.
Mamă! Am învins?
- Da. - Fata unde e?
Hai să vedem! Vino!
Acum ce urmează?
Eu mor?
Nu.
Noi trăim.
Tot orașul s-a deconectat. Tot statul.
Țara este paralizată.
New Yorkul a fost cuprins de haos
după deconectarea dronelor Sentre.
Nu zboară nimeni. Controlorii de trafic...
Tăcerea Sentre a stârnit panica a milioane de oameni
care așteaptă să afle cum se pot reconecta.
Au apărut acuzații incendiare odată cu apariția unei filmări
ce prezintă un experiment Sentre pe un copil.
Congresul îi va convoca pe directorii Sentre...
Ethan Skate a fost arestat în Miami, la îmbarcarea spre Ecuador.
Protestatarii cer desființarea Zonei de Excludere a Roboților.
Ethan Skate e psihopat! Închideți-l și aruncați cheia!
Vindeți acțiunile! Să nu mai aud de el!
Știți de cine vreau să aud?
De fata care s-a dus la Seattle cu roboții, să-l bată pe Skate.
Ai dreptate. Trebuie s-o găsim...
Cine e? Dacă știe cineva, spuneți-mi!
Herm spune că a reparat camera.
Bine.
Sigur vrei să faci asta?
Trebuie să conectăm particulele.
Nu știu ce înseamnă asta.
Fă-i praf, puștoaico! Știu că poți.
Merge banda!
Poți vorbi acum.
Bună!
Mă numesc Michelle Greene.
Știu că unii v-ați speriat un pic de mine și de prietenii mei.
Și de ce am făcut.
Lumea e diferită acum.
Am vrut doar să vă spun de ce.
Sentre nu le făcea rău doar roboților.
Ci și nouă, tuturor.
Știu că a fost război.
Că s-a ales praful și că viața a fost grea.
Pentru un timp, neurocăștile poate că v-au ajutat să uitați.
Ne-am obișnuit cu ele până am crezut că așa era viața reală.
Dar nu era așa.
Viața reală înseamnă contact.
Voi și cu mine.
Suntem carne și oase, dar și electricitate.
Când ne îmbrățișăm, când râdem, când ne ținem de mână și ne certăm,
particulele mele rămân cu voi, iar ale voastre, cu mine.
Și poate că rămânem împreună pe veci.
Dar e imposibil dacă vă întoarceți spatele lumii.
E posibil doar aici, în lumea adevărată.
Priviți în jur!
E cineva lângă voi chiar acum.
O persoană reală și vie.
Care are nevoie de voi cum aveți și voi de ea.
Iar dacă nu e nimeni,
dacă sunteți singuri,
atunci căutați-ne!
O luăm de la capăt.
De data asta, cum trebuie.
Împreună.
Gata. Am terminat.
Gata. Cum a fost?
Binișor. Pentru o păpușă de carne.
ÎN AMINTIREA LUI PETER DE TOFFOLI
Subtitrarea: Nicu Teodorescu