Margo.
Ser du med?
Ja.
Ja. Ja, det gør jeg.
Mine damer og herrer.
Værsgo at tage plads.
Ordstyreren erklærer dette særlige møde i Tilsynsrådet for Mars for åbent
med Irina Morosova som mødeleder på vegne af Roscosmos
i juli måned 2003.
Alle medlemmer er repræsenteret, og forummet er beslutningsdygtigt.
Lad os gå i gang.
Jeg glæder mig til, at vi endelig skal ses rigtigt.
Hejsa.
- Hej. - Hej.
Hej.
Hvordan står det til, Ilja?
Hej, alle sammen.
Hvordan har I det?
Admiral.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Hvad med: "Hvad skulle det være, admiral?"
"Hvad skulle det være, admiral?"
Tak, fordi du spørger. Det samme som ham.
Javel!
Skål, alle sammen!
Det er sgu godt.
- Lad mig få en til. - Javel.
Indregner vi den øgede frekvens
for flyvninger og raffinaderiet på Happy Valley,
tror vi på, at vi kan iværksætte asteroideindfangningen om otte uger.
Det er en stram tidsplan, men vi tror på, at det er muligt.
Men hvis vi antager, at missionen lykkes, og asteroiden kommer i kredsløb om Mars,
vil det næste skridt kræve, at der udvikles nyt udstyr.
Ja. Faktisk forudser vi hos Helios et behov for
at bygge og vedligeholde en flåde på 200 nye rovere, der kan køre i vægtøshed
og fungere på og rundt om asteroiden.
Vi skal også bygge og vedligeholde to kredsløbsplatforme
som base for minedriften
foruden 45 nye MSAM-hoppere til at lette fragten af personel og last
på det udbyggede Happy Valley-anlæg
samt 24 store lastfartøjer
med atomdrevne ionmotorer
til at transportere iridium til Jorden.
- Vi... - Undskyld, jeg afbryder.
Men det er en enorm forsknings- og udviklingsmæssig udvidelse.
Ingen har forsøgt sig med noget lignende før.
I siger altså, at vi skal bygge
seks nye slags rumfartøjer og over 400 køretøjer.
- Er det rigtigt? - Ikke helt.
Det er kun side 1 af kravene til fartøjer.
Hvad er det samlede antal?
Vi forudser et behov for 11 nye rumfartøjer
og 2500 køretøjer.
Det er et konservativt estimat.
Jeg gættede på tættere på 4000 køretøjer.
Det er en enorm udgift.
Foruden investeringen til udvidelsen af selve Happy Valley,
øget bemanding, uddannelse, vedligehold.
Og hun er slet ikke nået til, at der skal bygges modtage- og behandlingsanlæg
i lavt jordkredsløb,
til når vi begynder at få iridium hjem.
Ms. Rosales,
hvad er den samlede investering i projektet vurderet til?
For at Helios skaber den nødvendige infrastruktur til grundlæggende minedrift,
når asteroiden er blevet indfanget,
kræver vi et minimumbeløb på...
...to billioner dollar.
Men asteroiden er mindst 20 billioner værd. Sikkert mere.
Det er en sikker investering.
- Er det seriøst ment? - Det er i hvert fald ambitiøst.
Femogtyve flyvninger bare den første måned?
- Det er næsten en om dagen. - Og se på prognosen for,
hvor meget brændstof vi skal raffinere for at fange den.
Kors i røven.
Undskyld.
Hold da helt kæft.
Meget bedre, NK.
Se på tidsplanen for fremstillingen af udstyr.
Skipper, vi har aldrig været tæt på drift i det tempo.
Jeg tror ikke, vi kan klare det.
Jeg blev sendt herop for at vise,
at basen var de mange års blod, sved og tårer, som det krævede
at etablere sig på Mars.
Gode folk døde heroppe, og nogle af dem kendte jeg.
Nu har vi chancen for at vise, at deres offer ikke var forgæves.
Så hvis M-7 skriver godkender den plan og sender os ud efter stenen,
så henter jeg den. Jeg henter den eller dør i forsøget.
Javel, skipper.
Hvem fortalte dig det?
Ingen fortalte mig det. Jeg har næse for den slags.
Tror du, at du er det første geni, der har fundet ud af
at bygge et destillationsapparat af skrot og reservedele?
Jeg har drukket hjemmebrændt på hangarskibe, krydsere, felthospitaler,
i flydetanke, fængselsceller, kirker og på månebaser og rumstationer.
Er der et destillationsapparat, skal Ed Baldwin nok opsnuse det.
- Okay. - Men jeg kan sige dig en ting.
Du skal udskifte dine kondensfiltre.
Det er derfor, det har den eftersmag af kanelmuserøv.
Det er et sikkert tegn.
Kanelmuserøv?
Ja.
Jeg talte med en fra AFL-CIO nede i Houston.
Han sagde, at vi står stærkt lige nu.
Jeg ved ikke helt. En fagforening?
Kan I huske, da de ville organisere Jamestowns minearbejdere?
Det her er anderledes.
De kan jo ikke bare give os sparket og flyve en flok skruebrækkere herop, vel?
Det tager dem mindst tre måneder at få afløserne til Mars.
Til den tid er Guldlok for længst væk.
Hvis vi ikke står sammen, bliver de ved med at røvrende os.
Den kommer til at stå på dobbeltvagter, tre gange så meget overarbejde
og hverken spisepauser eller fridage. En sikker vej til en katastrofe.
Og dobbelte bonusser.
- Dobbelte hemmelige bonusser imens. - Ja.
Folk bliver trætte og ukoncentrerede og begår fejl.
- Så kommer nogen til skade. - Præcis.
Et stort udbytte kræver store risici.
Hvad vil du bruge pengene til, hvis du er død?
Så dør jeg da med en rigmands smil på læben.
Hun virker meget selvsikker.
Med god grund.
Hun ved, at Helios aldrig har været mere uundværlige for os og amerikanerne end nu.
Os? Det er rart at høre dig sige det, Margo.
- Jeg ville ikke... - Lad os se, hvad de dur til.
Direktør Hobson. Ms. Rosales.
På vegne af Roscosmos og Sovjetunionen vil jeg byde velkommen til Leningrad.
- Tak. - Dejligt at være her.
Mit hotel er storslået.
Hvordan er Deres indkvartering, ms. Rosales?
Det ville være rart med eget badeværelse.
Mødet er så stort,
så vi var nødt til at anbringe nogen på mindre optimale sovepladser.
Skål for succes.
Det bliver svært, medmindre vi finder en billion dollar under madrassen.
Pengene er ikke problemet.
- Er det ikke? - Nej.
Vores to nationer ville godt kunne finde pengene.
Men det gør vi ikke.
Fordi det er alle M-7-landenes ansvar at finansiere operationen.
Alle må bidrage, hvis de vil høste fordelene.
Og tro mig. Udgifterne kan sagtens dækkes med bidragene herindefra.
Hvad er problemet så?
Problemet er investeringsafkastet.
ROI. De tre største bogstaver i finansverdenen.
- På alle sprog. - Jeg er med.
Og der er et betragteligt afkast på alles investeringer.
Udgifterne er 10% eller mindre af de potentielle indtægter på 20 billioner.
- Det er et kæmpestort ROI. - Men ikke før om 30 år.
Mindst 30 år. Mine folk vurderer, at det er tættere på 40 år,
før nogen af landene ser investeringen give afkast.
Jeg sagde, at 35 år var mere realistisk.
Jeg kan ikke bygge hele flåder af rumfartøjer med et trylleslag
eller skabe infrastruktur ud af den blå luft.
Når de er bygget, skal vi stadig opsende systemerne
til en planet, der på en god dag ligger en måneds rejse herfra.
Og vi skal også udvinde materialet og fragte det hele vejen hjem.
Det tager tid.
Desværre taler du lige ind i vores sag.
Hvilken sag?
At droppe hele operationen.
- Hvad? Nej! - Nej, nej.
Det er en enestående mulighed, Den må vi ikke forpasse.
Moskva vil aldrig gå med til at vente fire årtier,
før man kan høste fordelene ved en så markant investering.
Pointen med projektet er, at det ikke kun kommer os til gode i dag.
Det er for fremtiden.
Det godtager Washington heller ikke.
Fyrre år er et helt liv i politik.
Tænk over det. For 40 år siden var Jack Kennedy præsident,
Vietnamkrigen var i nyhederne hver aften, og Elvis var slank.
Millioner af mennesker, generationer, der ikke engang er blevet født endnu,
rammes af det her.
Vi har en enestående mulighed for at gøre noget, der gavner hele Jorden.
Desværre skal Guldlok ikke til Jorden. Den skal til Mars.
De eneste, der står til at vinde på det, er jer fra Helios.
I får pengene fra investeringen nu, mens vi må vente på udbyttet.
- Nej, det går ikke. - Vent lige lidt.
Hvad, hvis Guldlok ikke skulle til Mars? Det scenarie har vi ikke tænkt på.
Hvad taler du om?
- Det er derfor, vi er her. - Vent. Måske har han fat i noget.
Forklar, hvad du mener.
At føre asteroiden til Jorden i stedet for til Mars.
Udvinde fra den i kredsløbet her.
Hvis vi bruger den eksisterende helium-3-infrastruktur på Månen,
kan minedriften begynde med det samme.
Hvis der ikke skal sendes tusindvis af fartøjer til Mars, går det hurtigere.
Med et eksponentielt hurtigere udbytte for investeringen. For alle.
Det åbner for, at andre selskaber kan tjene på minedriften. Ikke kun Helios.
Potentialet for den globale økonomi er enormt.
I stedet for at se fordelene i 2040'erne
kan vi se dem... Hvornår?
Fem år.
- Det skulle jeg til at sige. - Kære delegerede.
Vi har vist lige ændret spillereglerne.
Nu skal vi bare finde ud af, hvordan vi gør.
Hvis damptrykket er for højt over kondensatoren,
fyldes røret dernede med damp.
Okay. Jeg foretager de nødvendige justeringer.
Det bør du gøre.
Og du drikker på husets regning.
Det kan du fandeme tro. Tror du, min rådgivning er gratis?
Skænk bare op.
- En til? - Skænk bare op!
Du drikker som en russer.
Det tager jeg som en kompliment, for det var det vist.
Det er noget af en gesjæft, du har.
Med det her og de sortbørsvarer, du får fra Jorden,
må du vel skovle fem eller ti tusind ind om måneden?
- Admiral, lad nu være. - Jeg blev ikke født i går.
Jeg har set sortbørser på hangarskibe og krydsere
- og felthospitaler og i flydetanke... - Det er ikke et emne at tale om her.
Hvordan gør du det?
Har du en hjælper på Phoenix?
Det er den eneste måde at gøre det ordentligt på, ikke?
Hej, Faiza.
Miles. Hej.
Jeg får brug for ekstra plads på den næste sending obsidian.
Vægten bliver et problem, for det er ret tungt, men hvis vi flytter
- de seneste par... - Jeg kan ikke hjælpe dig længere.
Her er adgang forbudt for personel uden særlig tilladelse.
Den tilladelse har du ikke længere, min ven.
Hvad sker der? Har den nye NK strammet op på reglerne?
Nej, det er ikke Palmer.
Beklager.
Faiza, hvor skal du hen?
Vi må da kunne tale om det.
Der er ikke noget at tale om.
Petros. Hej.
- Du er ikke længere velkommen her. - Hvad sker der?
Lastrummet er nu lukket for dig og dine sten.
Ligesom alle andre dele af Iljas forretninger.
Vent. Det må være en misforståelse.
- Jeg må bare tale med Ilja... - Du taler ikke længere med Ilja.
Han kan ikke bare lukke mig ude af systemet. Det er takket være mig...
Du skal ikke blande dig i Iljas sager.
Okay.
- Forstår du det? - Ja.
Kom her ikke igen.
Fuck.
Det kan tage århundreder at slæbe noget af den størrelse til Jorden.
Kronos var langtfra så stor som 2003LC, og alligevel var hastigheden et problem.
I 90'erne brugte NASA DART
til med held at simulere teknikker til at undgå sammenstød med asteroider.
Måske kan vi bruge DART til at styre Guldlok.
I 90'erne brugte NASA BART til at simulere teknikker til at undgå asteroider.
- Det kan blive nyttigt... - DART.
- Hvem er Bart? - DART.
Det var det, jeg mente. Mit engelske...
Hvad er DART?
Double Asteroid Redirection Test.
Nå ja.
NASA afprøvede otte teknikker
til at skubbe asteroider og kometer væk fra Jordens bane. Det kan måske bruges.
NASA afprøvede otte teknikker til at skubbe asteroider væk
i DART-programmet.
Stjal I også data der?
Vi stjal ikke noget.
Skal vi tale om planerne til NERVA-motoren?
Det her er ikke konstruktivt.
Undskyld.
Fortsæt endelig. Fortæl mig om vores otte teknikker, og hvordan de kan bruges nu.
NASA publicerede resultaterne af de test i videnskabelige tidsskrifter.
NASA arbejder ikke hemmeligt som en eller anden politistat.
Din loyalitet er malplaceret.
Du arbejder ikke længere for NASA.
Din pligt skylder du din nuværende arbejdsgiver.
Jeg er bekendt med min situation, og hvem jeg skylder min pligt.
Alle havde adgang til resultaterne fra DART-testene.
- Ja. - Lad os nu fokusere på det væsentlige.
En af teknikkerne fra de test
viste sig at være brugbar, da man testede Ranger 1.
Direkte motorsammenkobling til fjerndrift.
Var det en holdbar løsning?
Spænd en raketmotor på en asteroide og start den.
Det stod ikke i Ranger 1-rapporten.
Det så vi ikke i Ranger 1-rapporten.
Vi gik væk fra idéen på grund af manglende tiltro til porøsitetsberegningerne.
Hvad med andre omdirigeringsteknikker?
De andre muligheder var vist ionstråleføring.
Hvad med ionstråleføring?
Vi har ikke nok energi til en så stor stråle.
- Kinetisk nedslag. - Kinetitisk nedslag?
Der er ikke tid til at bygge noget stort nok,
og det er for svært at indfange en anden asteroide at ramme den med.
- Atomsprængstof. - Nej.
Hvad?
Jeg kom bare lige i tanke om atomsprængstof som en mulighed, men nej.
Ville I bombe en asteroide med atomvåben?
Hvis dinosaurerne havde haft atomvåben, var de her måske stadig.
Men vi prøver at styre Guldlok, ikke sprænge den i tusind stykker
De andre muligheder var fokuseret solenergi,
elektromagnetisk katapult, tyngdekrafttraktor, lasersmeltning...
Jeg kender dem alle sammen.
Ikke kraft nok, ikke stort nok, for langsomt, findes ikke.
Jeg ved, der findes en løsning. Vi skal bare bruge noget tid på udtænke den.
Ja, vi skal udtænke en løsning.
Okay.
Hvor synes du, vi skal starte?
Lad os først gennemgå parametrene for ionstrålernes kollimation.
Hvis vi kan fokusere divergensvinklerne,
kan vi frembringe tilstrækkelig kraft.
Hvis vi kombinerer dem med flere kinetiske nedslag.
Jeg trænger til en pause.
- Mad? - Jeg er hundesulten.
Nej.
Der ligger en skøn restaurant lige overfor.
Fantastisk.
Jeg troede, vi skulle udtænke en løsning.
Jamen mange tak, admiral Baldwin.
Pis.
Øjeblik.
- Hvad? - Hej.
- Vækkede jeg dig? - Er det et problem?
Nej, jeg det er bare... Det er langt oppe ad eftermiddagen.
Jeg må vel være et luddovent røvhul.
Var det det hele?
Nej. Jeg skal udsende en foreløbig operationsplan til afdelingslederne,
og jeg mangler din underskrift på taksterne for grundløn og bonusser.
- Papirarbejdet er dit nu, Palmer. - Du er stadig overordnet projektleder.
- Danielle gav mig sparket. - Hun fjernede dig som næstkommanderende.
Dermed er du ikke længere en del af rangordenen,
men du er stadig ansat af Helios,
og derfor er du stadig overordnet projektleder for Happy Valley.
Det har du vel ret i. Tak for oplysningen.
- Farvel. - Og derfor har jeg brug for,
at du skriver under på taksterne for grundløn og bonusser.
For fanden.
De er fra Helios' ledelse,
men jeg har brug for din underskrift, før jeg kan udsende den og få kommentarer.
Bare en underskrift.
- Er den fra ledelsen? - Ja, det er den.
Du skal bare skrive under på den forreste side. Lige der.
Som overordnet projektleder må jeg...
- Jeg gennemgår det. - Nej...
Hold nu op med det pjat, Ed. For helvede.
Jeg ved, vi kan løse det. Det er bare endnu et teknisk problem.
Det kan løses.
Vi har ikke tid.
Snart er asteroiden uden for rækkevidde for altid.
Vi må ty til drastiske metoder,
for det, vi gør lige nu, dur ikke.
Hvad foreslår du så?
Jeg foreslår...
...at Aleida og jeg samarbejder om det.
Nej. Under ingen omstændigheder.
Hvis vi gør det, tror jeg på, at vi kan finde en løsning.
Hun tror, du er død.
Hun bliver rystet og vred. Hvorfor skulle hun sige ja til at samarbejde?
Fordi jeg kender hende. Hun er ingeniør med stort I.
Når hun fordyber sig i et problem, bliver det en besættelse for hende.
Ligesom mig. Det ligger til os.
Hun kan godt være vred på mig og hade mig,
men hun giver ikke op, før hun har fundet en løsning.
Lige nu vandrer hun frem og tilbage på sit værelse og prøver at knække den nød.
Hun vil være i gang hele natten og hele dagen i morgen. Ligesom mig.
Hvis vi arbejder sammen, kan vi klare det.
Vi må gå ud fra, at hun fortæller den amerikanske stat, at du er i live,
og så vil Moskva melde ud, at du er afhoppet, før de gør det.
Men forstår du godt, at du så afslører dig selv for hele verden?
At de vil kalde dig spion? Forræder?
Det har jeg overvejet.
Så du er klar til at blive USA's mest forhadte kvinde?
Jeg ser ikke frem til det...
...men jeg er villig til at tage chancen.
- Hvorfor? - Kun sådan kan der findes en løsning.
Hvorfor, Margo?
Jeg vil ikke gemme mig.
Jeg vil ikke gemme mig længere. Jeg vil være en del af det her.
Du er da også en del af det.
Ved at sidde i et baglokale og tale til dig i en øresnegl?
Jeg har hænderne bundet på ryggen.
Jeg synes, jeg bør stå for Stjernebyens Guldlok-indfangningsoperation.
Nu kom vi til sandheden.
Du vil have din gamle magt tilbage.
Man bliver afhængig af det, ikke?
Jeg...
Jeg er afhængig af arbejdet. Det her arbejde.
Det gør ikke nogen forskel for dem.
I deres øjne vil du altid være en forræder.
Og ingen vil stole på dig. Hverken her eller der.
Jeg er ligeglad med andres syn på mig. Jeg ved, hvad jeg har gjort og hvorfor.
Og jeg ved, hvorfor jeg gør det her nu.
Alt andet er ligegyldigt.
Hallo?
- Hvad har du gang i? - Undskyld. Jeg ville ikke...
Aleida.
Jeg ved godt, det kommer som et chok.
Men jeg kan forklare det.
Du er i live?
Ja. Hvis du bare vil...
Jeg fatter det ikke.
Hold da op.
Det her er uacceptabelt.
Jeg havde ikke noget valg.
Får det betydning for min begæring?
Jeg er ked af at sige det, men Ilja har ikke været helt ærlig.
Han havde aldrig tænkt sig at få din kone herop.
Det var aftalen.
Han narrede dig for at tjene penge.
Det er uacceptabelt!
Du har ret.
Det giver mig kvalme.
Lee, jeg holder ord. Jeg ville ønske, jeg kunne hjælpe dig.
Jeg kan sikkert godt få hende herop, men Ilja har udelukket mig.
Jeg tager mig af det.
Da jeg fik vished for, at Sergej og hans familie var i sikkerhed i Vesttyskland...
...var det tid til at rejse.
Jeg gik nedenunder og gik en sidste runde i kontrolrummet.
Jeg tog vel på en måde afsked.
Du stod ved flyverkonsollen.
Så gik jeg tilbage til mit kontor. Kort efter det...
...gik jeg om til kantinens læsserampe på bagsiden af bygningen...
...og mødte min kontaktperson.
Han kørte mig til flyvepladsen Sugar Land uden for Houston, hvor et fly ventede.
Vi fløj til Mexico, skiftede fly, havde en masse mellemlandinger.
Jeg kan ikke engang huske dem alle.
Til sidst endte jeg her.
Hoppede du af til Sovjetunionen?
- Jeg havde ikke noget valg. - Du kunne have sagt sandheden.
Indrømmet det, du havde gjort, og taget straffen.
Det overvejede jeg.
Men fængsel?
Leavenworth?
Resten af mit liv?
- Fordi jeg prøvede at gøre det rigtige? - Det rigtige?
Synes du stadig, at du gjorde det rigtige?
Jeg var omhyggelig med aldrig at dele noget, der kunne skade landets sikkerhed.
- Sergej og jeg... - Du gav dem planen til vores Mars-motor.
- Jeg kunne ikke se andre muligheder. - Hold op med at sige det.
Selvfølgelig havde du et valg. Du havde mange muligheder, men du greb dem ikke.
- Du var der ikke. - Jo, jeg var.
Jeg var i bygningen, den dag du stak af til Rusland, ikke?
- Ja. Jeg ved det godt. - Det tror jeg ikke, du gør.
Mens du mødtes med din kontakt ved kantinen
og steg om bord på dit privatfly, var jeg stadig i tjeneste.
Jeg passede mit arbejde.
Og jeg var ikke den eneste. Der var stuvende fuldt. Alle ville være der.
Det ene øjeblik så jeg på den store tavle og holdt øje med brændstofforbruget,
og det næste...
...lå jeg på gulvet med en hyletone i ørerne. og lokalet var fyldt med røg.
Fem personer blev dræbt på stedet i kontrolrummet.
Fjorten andre døde af deres kvæstelser senere på dagen.
Yderligere 12 i de følgende uger.
164 i resten af bygningen.
195 i alt.
- Sharon Atkins, Bob Kipling, Molly Cobb... - Jeg kender navnene.
Bill Strausser? Nej, han blev ikke dræbt.
Han var heldig.
De måtte grave gennem tre ton stål og beton for at finde ham.
Men Peanut var heldig.
Han slap med et knust bækken og en overrivning af rygsøjlen.
Jeg ledte efter dig.
Så snart jeg kunne stå op.
Jeg gik gennem bygningen og hen til dit kontor.
Jeg skubbede yderdørene op, og...
...der var bare fri luft.
Et øjeblik tænkte jeg...
"Jeg er oppe i skyerne. Det er himlen. Jeg må være død."
Men det var bare, fordi siden af bygningen var væk.
Hele siden af bygningen.
Jeg ved ikke, hvor længe jeg stod der og tænkte på himlen.
Og jeg håbede... Jeg håbede, og jeg bad til...
...at du også var i himlen.
En eller anden... En politibetjent eller brandmand.
Der kom en og fandt mig og fulgte mig ud.
Og da jeg kom gennem yderkontoret...
...så jeg dem samle Emmas lig op.
Hun døde.
Lige der.
Ved sit skrivebord.
På sin post.
Tro det eller ej...
Jeg ville ønske, jeg havde været der.
Ved mit skrivebord.
På min post.
Hvad vil du, Margo?
Tror du virkelig, at jeg vil samarbejde med dig om den dumme asteroide?
Jeg tror godt, du ved, hvor vigtig den dumme asteroide er for os alle sammen.
Den vil ændre verden.
Jeg gør det ikke.
Aleida...
...hvis du rejser hjem herfra,
vil det pine dig, at der faktisk var en løsning, som var lige uden for rækkevidde.
Det vil plage dig og vokse inde i dig, og når du endelig udtænker løsningen...
For du ved jo godt, at du udtænker den til sidst.
Så er vinduet smækket i, og det er for sent.
- Det vil du fortryde... - Lad ikke, som om du stadig kender mig!
Du kender mig ikke længere.
Jeg ved alt om fortrydelse.
Tro mig. Det ved jeg alt om.
Om søvnløse nætter brugt på at gruble over de samme ting fra fortiden,
man ikke kan gøre om.
Jeg ved, at vi kan klare det her.
Vi kan løse problemet.
Og vi kan ændre menneskehedens fremtid...
...lige her og nu i aften i det her værelse.
Du er velkommen til at hade mig, men løs problemet sammen med mig.
Ionstrålen virker ikke.
Asteroiden ville blive skubbet væk af atmosfæren.
Hvad er der sket med ham?
Brækket arm, bøjede ribben, punkteret lunge.
Du milde.
Den slags ulykker sker,
når man arbejder for mange timer.
Ulykke?
Det var ikke en ulykke, doktor.
Petros siger, at det hydrauliske hejseapparat svigtede.
Milos.
Hvad går det ud på?
Du sendte en mand ud for at tage kvælertag på mig. Det går det ud på.
Du gik bag min ryg. Du løj for mig.
Du bragte alt, hvad jeg havde, i fare.
- Jeg kender dig ikke længere, Milos. - Jeg har ikke ændret mig, Ilja.
Se dig omkring.
Hele basen kommer til at svømme i penge.
Det giver alle gode muligheder. som jeg ikke vil lade gå til spilde.
- Men jeg vil stadig gerne have dig med. -"Have mig med."
Det var mig, der tog dig med ind!
- Dæmp dig. - Jeg...
Jeg ved, at du holder meget af baren.
Den betyder meget for dig. Så du er altid velkommen her.
Du hjalp mig, da jeg havde brug for det. Det vil jeg aldrig glemme.
Ja, okay, men i den samme periode steg antallet af ulykker også med 30%.
Se bare på Roger i sidste uge.
Eller Petros tidligere i dag.
Jeg synes ikke, at flænger, knoglebrud og andengradsforbrændinger er småting.
Jobbet er risikabelt.
Ja, og hvad sker der mon, når vagterne forlænges, og de skruer op for tempoet?
Ja, det er risikabelt nu, og det vidste vi på forhånd.
Vi er robuste, men det her med Guldlok kan være decideret farligt.
Flere vil komme til skade og måske endda omkomme.
Du gør bare ledelsen vrede.
- Og så er vi på den. - I er allerede på den.
Det er et privat møde.
Beklager afbrydelsen, men der er noget, I skal vide
om den aflønning, I regner med at få.
Hvad snakker han om?
Han laver bare rav i den, fordi han blev fyret som NK.
Det er rigtigt nok. Siden mine unge dage har jeg tit og ofte lavet rav i den...
...men det her er ikke bare rav, men ravage.
Så bare glem det. Sagen er, at Helios ændrer deres måde at udregne bonusser på.
- Hvad? - Jeg har underskrevet en kontrakt.
- Må de det? Til hvad? - Vent lidt.
De reviderer pointsystemet. Før nåede man det første bonustrin ved 500 point, ikke?
- Jo. - Nu kræver det 5000.
Selve bonusserne er ændrede.
Bonussen på første trin var på $20.000. Nu er den på 5000.
Det hele står her.
Pis. Sam havde ret.
- Det er helt lavet om. - Det kan de ikke.
Det har de lige gjort. Den nye ordning bliver udsendt med den næste plan.
- Hvordan kan de det? - Jeg har underskrevet...
- Det må de ikke slippe godt fra. - Selvfølgelig kan de det.
Hvorfor? Fordi vores kontrakter kan ændres, som det passer selskabet.
Det er det, jeg har sagt. Slå det op.
Det står på de 50 sider med småt i kontrakten.
Hun har ret. De kan ændre betingelserne for ansættelsen, når de vil.
Min kusine er advokat. Vi hiver dem i retten og sagsøger dem!
Du kommer ikke i retten.
Tvister afgøres i voldgiftsretten, og selskabet vælger dommeren.
Sagens kerne er...
...at I er på røven.
Især efter M-7's melding om, at de sender stenen til Jorden og ikke til Mars.
Så vi får kun nogle få måneders skodbonus i stedet for flere års.
Præcis.
- Hvad kan vi gøre? - Jeg synes... I skal lytte til Massey.
Organiser jer.
Gå i fagforening. Send et budskab til røvhullerne nede på Jorden.
Hvis de vil have den dyrebare asteroide, må de betale dem, der gør arbejdet.
Og hvis det ikke virker?
Så lukker vi ned for det her sted!
- Ja. - Okay.
Ja.
Strejke!
Chokbølgerne har endnu ikke lagt sig,
efter at Margo Madison, som man troede var omkommet i bombeangrebet i 1995
mod det, der dengang hed Johnson Space Center,
viste sig at være i live og bo i Sovjetunionen.
MARGO MADISON TALER VED M-7-TOPMØDE
Ved et pressemøde i Leningrad læste ms. Madison en udtalelse op
for verdenspressen, der var samlet for at dække M-7-topmødet.
Jeg traf beslutningen om at hoppe af
til Sovjetunionen i 1995...
...efter mange års utilfredshed med
og skuffelse over både NASA og den amerikanske regering.
Det rumprogram, jeg begyndte at arbejde for i 1966, havde ændret sig i årenes løb
og prioriterede profit over menneskeliv
og fokuserede mere på at sprede propaganda rundt om i verden
end at forbedre menneskers tilværelse eller at fremme menneskehedens ædle mål.
Madison skal stå i spidsen for den gruppe fra Sovjet,
der har til opgave at indfange Guldlok-asteroiden.
Hun arbejdede tilsyneladende i kulissen under M-7-topmødet
på det gennembrud, der skal hente Guldlok til Jorden.
Det har været mig en ære...
...at have bidraget lidt til det arbejde...
...ved at rådgive de dygtige forskere og ingeniører, der arbejder i Stjernebyen.
Jeg ser frem til at hjælpe dem i fremtiden,
når vi nu skal i gang med at indfange den uvurderlige res...
Tekster af: Eskil Hein