NEMZETKÖZI MARSPROGRAM
Margo!
Látja ezt?
Aha.
Igen. Igen, látom.
ROSZKOZMOSZ
Hölgyeim és uraim!
Kérem, foglaljanak helyet!
Az elnök ezennel megnyitja a Marsi Felülvizsgálati Tanács ülését.
Az ülést a Roszkozmosz képviseletében levezeti Irina Morozova.
A dátum: 2003. július.
Minden tag jelen van, a bizottság határozatképes.
Kezdhetjük.
LENINGRÁD
Alig várom, hogy személyesen is találkozzunk!
HOMOKKAVICSOK ÍRTA: RICHARD MCKENNA
Hejhó!
- Hahó! - Helló!
LIFT
Helló!
Mizu, Ilja?
Hahó, emberek!
Mizu?
Admirális!
Nem tudom, mit mondjak.
Kezdetnek a „mit iszik, admirális?” is megteszi.
„Mit iszik, admirális?”
Köszönöm a kérdést. Adjon abból, amit ő iszik!
Igenis, uram!
Egészségükre, emberek!
Ez ütős pálesz, hallod.
- Jöhet a következő. - Máris, uram!
Figyelembe véve a Boldogság völgye bázis
tesztrepüléseinek növekvő számát és az üzemanyag-finomítás új tempóját,
bízunk benne, hogy nyolc héten belül elkezdhetjük
az aszteroida befogását.
Az ütemterv nyilvánvalóan feszes, de kivitelezhető.
A vita kedvéért
tételezzük fel, hogy sikerrel járunk, a kavics a Mars körül kering.
A következő lépéshez teljesen új eszközparkot kell kiépíteni.
- Aha. - Igen.
Mi a Heliosnál úgy számolunk,
hogy ehhez 200 darabos, mikrogravitációban is működő Marsjáró-flottát kell gyártani,
ami az aszteroida felszínén és a belsejében is elboldogul.
Továbbá szükség lesz két űrállomásra
a bányászat folyamatos működtetésére,
aztán 45 új marsi leszállóegységre, hogy az egyre növekvő bázis
személy- és teherszállítását megoldhassuk.
Kell még két tucat, nukleáris fúziós ionhajtóművel
felszerelt nagy teherhajó is,
hogy a kibányászott irídiumot a Földre szállíthassuk.
- Mi... - Már elnézést,
de ez olyan hatalmas kutatási-fejlesztési program,
ami túlmutat mindenen, amit valaha véghez vittünk.
Ha jól számoltam, maga szerint építenünk kell
hat új típusú űrjárművet, összesen 400 darabot.
- Jól mondom? - Nem egészen.
Még csak a járműparkigény első oldalán vagyunk.
Mennyi a vége?
Előzetes számításaink szerint 11 új típusú űrhajó
és 2500 jármű szükséges.
Konzervatív becslés.
Én 4000 járművel számoltam.
Óriási költségről beszélünk.
Ehhez jön még a Boldogság völgye kibővítése,
a legénység létszámának megnövelése, a kiképzésük, a bázis üzemeltetése...
És még nem is említette a fogadóállomásokat,
amiket alacsony Föld körüli pályán kell megépíteni,
hogy fogadni tudjuk az irídiumszállítmányokat.
Ms. Rosales,
összesen mekkora összegről beszélünk?
A befogott aszteroidán való bányászathoz szükséges
alapvető infrastruktúra létrehozásához
a Heliosnak szüksége lesz minimum...
kéttrillió dollárra.
De az aszteroida értéke legalább 20 trillió dollár, vagy még több.
Így jó befektetésnek tekinthető.
Ezt komolyan gondolják?
Ambiciózus, az már igaz.
Huszonöt repülés csak az első hónapban?
- Az majdnem napi egy. - Látja a becsült üzemanyagadatokat?
Hogy mennyit kellene finomítanunk csak a befogáshoz?
Az isten bassza meg!
Elnézést!
A büdös kurva életbe!
Az már más, elsőtiszt.
Látta, mennyi mindent kell legyártani?
Főnök, a jelenlegi tempónkkal meg sem közelítjük ezeket a számokat.
Ez nem fog menni.
Azért küldtek ide, hogy bebizonyítsam,
ez a bázis megérte azt a sokévnyi vért és verítéket,
amit belefektettünk.
Jó emberek adták az életüket érte. Néhányukat ismertem is.
Rajtunk a sor, hogy megmutassuk: az áldozatuk nem volt hiábavaló.
Szóval ha az M-7 zöld utat ad a tervnek, és a kavics után küld minket,
akkor én befogom.
Befogom, ha beledöglök is.
Úgy lesz, főnök!
Ki köpött?
Senki.
Van szemem az ilyesmihez.
Baszki, azt hitted, te vagy az első, aki kimódolta,
hogy rakhat össze egy lepárlót ócskavasból meg tartalék alkatrészekből?
Ittam én már zugpiát repülőgép-hordozón, cirkálón, frontkórházban,
izolációs kamrában, sitten, templomban, holdbázison és űrállomáson is.
Ha van valahol lepárló, Ed Baldwin kiszagolja.
Oké.
Mondok még valamit.
Cseréld ki a szűrőt a kondenzációs csőben!
Attól olyan az utóíze mint a szegfűszeggel bekent egérseggnek.
Árulkodó jel.
Szegfűszeggel bekent egérsegg?
Ja.
Beszéltem a houstoni szakszervezetis fickóval.
Azt mondta, hogy most mi vagyunk előnyösebb helyzetben.
Alapítsunk tán szakszervezetet?
Emlékszel, mi volt Jamestownban, amikor a bányászok megpróbálták?
Nem, nem, ez most tök más helyzet.
Nem rúghatnak ki csak úgy mindenkit.
Két nap alatt nem tudnak sztrájktörőket hozni.
Képtelenség.
Legalább három hónap, mire bárkit is ide tudnak hozni.
Addigra Aranyhaj már rég elhúz.
Ha nem lépünk fel egységesen,
ott csesznek ki velünk, ahol csak tudnak.
Dupla műszak, tripla túlóra, várjátok csak ki!
Az ebédszünet felejtős, a szabadnap dettó. Aztán jönnek a balesetek.
Viszont jó bónuszt kapunk, duplát,
- titkos duplát... - Mi?
- ...ha bevállaljuk. - Ja.
Az ember elfárad. Nem koncentrál. Hibázik.
- És abba bele is rokkanhatsz. - Pontosan.
Ha nagy lóvé kell, vállald a kockázatot!
Mihez kezdesz a lóvéval holtan?
Legalább boldogan és gazdagon halok meg.
Nagyon magabiztosnak tűnik.
Hát, okkal.
Tudja, hogy a Helios soha nem volt ilyen fontos nekünk és az USA-nak,
mint most.
„Nekünk?” Örömmel hallom magától, Margo.
- Nem akartam... - Oké. Lássuk, milyen fából faragták!
Hobson igazgató, Ms. Rosales!
A Roszkozmosz és a Szovjetunió nevében
üdvözlöm önöket Leningrádban!
- Köszönöm! - Szívesen jöttünk.
A szállodám csodás.
És az ön szállása, Ms. Rosales?
Jobb szeretném, ha a fürdőszoba nem a folyosón lenne.
Nos, egy ekkora konferencia szervezésekor
sajnos kénytelen vagyunk kevésbé ideális szálláshelyeket is igénybe venni.
A sikerre!
Nem látom, hogy jönne össze,
hacsak nincs egytrillió dollár valakinek a matracában.
A gondot nem a pénz jelenti.
- Nem? - Nem.
A mi két nemzetünk is össze tudná dobni.
Persze nem fogjuk.
Nem hát,
mert a finanszírozásban az egész M-7-nek részt kell vennie.
Ha hasznot akarnak húzni belőle, tejelniük kell.
És nekem elhihetik,
ezen a konferencián mindenkinek van mit a tejbe aprítania.
Akkor mi a gond?
A befektetésarányos megtérülés.
Azaz ROI.
Az üzleti világ három legfontosabb betűje.
- Minden nyelven. - Vettem.
De a befektetésarányos megtérülés ebben az esetben jelentős.
A költség úgy tíz százaléka a 20 trilliós várható megtérülésnek.
Az azért elég nagy ROI.
De nem 30 évre számolva.
Minimum 30 évre.
Mi inkább 40 évvel számolunk.
Addig senki nem lát egy vasat sem belőle.
Én 35 évet mondtam.
Nem lengethetem meg a varázspálcát, hogy a semmiből teremtsek elő
egy új űrflottát és a többi létesítményt.
Ráadásul a megépítésük után még el is kell juttatnunk mindent
egy olyan bolygóra, ami legjobb esetben is 30 napra van innen.
Ja, és utána még ki is kell bányászni a cuccot,
és... mi is van még... ja, haza is kell hozni.
Ez időbe telik.
Ezzel sajnos bele is trafált az indokainkba.
Indokaikba?
Hogy miért engedjük el a projektet.
- Mi? Ne! - Ne! Ne, ne, ne!
Szó szerint soha vissza nem térő alkalom!
Nem engedhetjük el!
Moszkva soha nem fog rábólintani arra, hogy négy évtizeden át várjunk
egy ekkora befektetés megtérülésére.
De a projekt lényege pont az, hogy nemcsak rólunk szól,
hanem a jövőnkről.
Sajnos Washington sem fog belemenni.
Negyven év a politikában egy emberöltő.
Gondoljon bele! Negyven éve Jack Kennedy volt az elnök,
a híradók a vietnámi háborúról szóltak,
és Elvis tök sovány volt.
Emberek millióit, még meg sem született generációkat
fog érinteni ez a dolog!
Egyedülálló esélyünk van arra, hogy az egész Föld javát szolgáljuk.
Sajnos Aranyhaj nem a Föld felé tart.
Hanem a Mars felé.
És ebből hasznot egyedül a Helios húzna.
Megkapnák a finanszírozást,
mi meg várhatnánk a sorunkra.
- Ez így nem fog menni. - Egy pillanat!
És ha Aranyhaj nem a Mars felé tartana?
Ezt még nem modelleztük le.
Hogy érti?
- Ezért vagyunk itt. - Pillanat! Várjon!
Lehet, van benne valami.
Kifejtené?
Hozzuk el az aszteroidát a Földhöz, ne a Marshoz!
Bányásszuk ki Föld körüli pályán!
A Holdon kiépített hélium-3-infrastruktúra
lehetővé teszi, hogy azonnal nekilássunk.
És ha nem kell járművek ezreit a Marsra juttatni,
felgyorsul a menetrend is.
És jóval hamarabb megtérül a vállalkozás.
Mindenkinek.
Újabb cégek előtt is kinyílik az ajtó.
Nemcsak a Helios kereshet pénzt, hanem mások is.
A világgazdaság számára óriási lehetőség.
És ahelyett, hogy a 2040-es évekig kellene várni,
elkezdene megtérülni már... Mikor is?
Öt év után.
Pont ezt akartam mondani.
Delegátustársaim,
lehet, hogy átírtuk a játékszabályokat.
Már csak azt kell kitalálni, hogyan hozzuk tető alá.
Ha a kondenzátor felett túl magas a gőznyomás,
a gőz bent ragad a csőben.
Rendben. Átállítom.
Jól teszed.
És maga ingyen iszik.
Ez a minimum, basszus!
Azt hitted, ingyen osztogatom a tanácsaimat?
Ha elfogy, töltsd tele!
- Még egyet? - Hadd szóljon!
Úgy iszik, mint egy ruszki.
Ezt bóknak veszem. Asszem, annak szántad.
Nem rossz kis buli ez.
A Földről felcsempészett feketepiaci cuccokkal együtt
havonta megkeresel vagy 5-10 000 dollárt, mi?
- Ugyan már, admirális! - Nem ma jöttem le a falvédőről.
Láttam én már feketepiacot repülőgép-hordozón, cirkálón,
- frontkórházban, izo... - Admirális, kérem!
Ne itt, jó?
Hogy csinálod?
Valaki besegít a Főnixen?
Hm?
Csak úgy lehet rendesen csinálni.
Igazam van?
Hahó, Faiza!
Szia, Miles!
Kéne pár rekesz a következő vörösobszidián-fuvarhoz.
A súly gondot okozhat, mert elég nehéz a szállítmány,
de ha átrendezzük
- az utolsó pár... - Nem segíthetek többé, Miles.
Hogy mondod?
Erre a területre csak az arra jogosultak léphetnek be.
És te, barátom, mától nem vagy rá jogosult.
Mi a fene folyik itt?
Az új elsőtiszt átírta a biztonsági szabályokat?
Nem, Palmernek ehhez semmi köze.
Sajnálom!
Faiza! Hova mész?
Beszéljük meg!
Hé!
Nincs mit megbeszélni.
Szevasz, Petros!
- Nem látunk szívesen errefelé. - Mi a tököm van?
A dokk zárva van előtted és a köveid előtt.
Hasonlóan Ilja többi üzletéhez.
Egy pillanat! Várj! Ez csak egy félreértés.
- Hadd beszéljek Iljával... - Többé nem beszélhetsz Iljával.
Nem zárhat ki az egész rendszerből!
Haver, miattam működik az egész...
Hé, hé, hé!
Nem baszakodhatsz Ilja üzletével!
Vettem!
- Érted? - Értem.
Meg ne lássalak itt többé!
Picsába!
A fő gond az, hogy évszázadokba telik, mire egy ilyen tömegű valamit
elvontatunk a Földhöz.
A Kronos tömege a 2003LC töredéke volt, és a forgás így is gondot jelentett.
A NASA a 90-es években
a DART-tal tesztelte az aszteroidaelhárító rendszereket.
Lehet, hogy a DART az Aranyhaj irányítására is alkalmas.
A NASA a 90-es években a BART-tal tesztelte az aszteroidaelhárítást.
- Megpróbálhatnánk... - DART.
- Elnézést, de ki az a Bart? - DART.
Úgy értettem. Bocsánat, az angoltudásom...
Mi az a DART?
Kettős aszteroidaátirányító teszt.
Persze, persze.
A NASA nyolc technológiát tesztelt
a 90-es években a világvégével fenyegető méretű aszteroidák eltérítésére.
Az egyik talán alkalmazható.
A NASA nyolc technológiát tesztelt az aszteroidák elhárítására
a DART-program keretein belül.
Ezeket az adatokat is ellopták?
Nem loptunk el semmit.
Valóban? Beszélgessünk csak a NERVA-hajtómű terveiről!
Ez nem vezet sehová.
Sajnálom!
Kérem, folytassa!
Meséljen a nyolc technológiánkról és az alkalmazási lehetőségeikről!
A NASA szaklapokban tette közzé a kutatási eredményeket.
Nem titokban dolgoznak, mint valami rendőrállamban.
Érthetetlen a lojalitása.
Már nem a NASA alkalmazottja.
A jelenlegi munkaadójának tartozik hűséggel.
Tisztában vagyok a helyzetemmel
- és a kötelezettségeimmel. - Továbbá
a DART-tesztek eredményeit maguk tették közzé.
- Jogos. - Inkább... Foglalkozzunk a problémával!
Az egyik technológia
a Ranger 1-tesztek során kivitelezhetőnek bizonyult.
Közvetlen hajtómű-telepítés távoli meghajtáshoz.
Ez használható lett volna?
Hajtóművet telepíteni az aszteroidára és hajrá!
Nem szerepelt a jelentésben.
Ezt nem láttuk a Ranger 1-jelentésben.
Nem vettük bele, mert túlságosan bíztunk a porozitásvizsgálat eredményében.
Oké, mi van a többi elmélettel?
Volt egy úgynevezett ionsugaras elterelés.
És az ionsugaras elterelés?
Nincs elég energiánk hozzá.
- Kinetikus becsapódás. - Kinetiktus becsapódás?
Nincs időnk elég nagy dolgot építeni,
és túl nehéz befogni egy másik sziklát, hogy nekivezethessük.
- Nukleáris robbantás. - Nem.
Hogy mondja?
Csak eszembe jutott az atomrobbantás, de hagyjuk!
Atomot akartak robbantani egy aszteroidán?
Hát, ha a dinóknak lett volna atomjuk, lehet, nem halnak ki.
De irányítani akarjuk Aranyhajat, nem szétrobbantani.
Felmerült még a fókuszált napenergia,
az elektromágnes, a gravitációs vontatás, a lézeres abláció...
- Mindet ismerem. - Igaz.
Nincs elég energia, nem elég nagy, túl lassú, nem létezik.
Kell lennie megoldásnak. Tudom, hogy létezik!
Csak agyalnunk kell a problémán.
Nos, agyalnunk kell a problémán.
Oké.
Hol kezdjük?
Kezdjük az ionsugaras elterelés kollimációs paramétereinek átnézésével!
Ha sikerül összpontosítanunk a szóródási szögeket,
lehet, hogy elegendő tolóerőt tudunk generálni.
Ha kombináljuk több kinetikus becsapódással.
Tartsunk szünetet!
Éhesek?
Én nagyon.
Ne már!
Van egy remek étterem szemben.
Imádni fogják.
Nagyszerű.
Egy pillanat! Nem a problémán kellene agyalnunk?
Semmi kifogásom ellene, Baldwin admirális.
Baszki!
Mindjárt!
- Mi van? - Üdv!
Felébresztettem?
Mi az, gáz van?
Nem, csak... Már délután van.
Ja, lusta tetű vagyok.
Ennyi?
Nem. Közé kell tennem
az osztályvezetők előzetes munkarendjét,
és kellene az aláírása az alapfizetés és a bónuszok meghatározásához.
A papírmunka már a maga baja, Palmer.
Még mindig ön a rangidős projektvezető.
- Danielle leváltott. - Nem.
Felmentette az elsőtiszti beosztásból,
azaz már nem része a parancsnoki láncnak,
de továbbra is a Helios alkalmazottja,
így még mindig ön a Boldogság völgye rangidős projektvezetője.
Még a végén igaza lesz.
Kösz az infót!
- Viszlát! - Ezért van szükségem
az aláírására a fizetések és bónuszok meghatározásához.
Az isten faszát már!
Ezt a Helios központból küldték,
de alá kell írnia, mielőtt véleményezésre bocsáthatnám a beosztást.
Csak egy szignó kell.
- És ezt a központ küldte? - Igen, ahogy mondja.
Csak az első oldalt kell szignóznia. Ott.
Mint rangidős projektvezető, én...
- megfontolás tárgyává teszem. - Nem...
Ne már, Ed! Ne szórakozzon velem!
Az istenit!
Tudom, hogy megoldható.
Ez is csak egy mérnöki probléma.
Megoldható.
Kifutunk az időből.
Az aszteroida hamarosan elérhetetlen távolságban lesz.
Valami meredeket kell húznunk,
mert amit most csinálunk, az nem vezet sehová.
Mit javasol?
Azt, hogy Aleidával kettesben dolgozzunk a megoldáson.
Nem. Szó sem lehet róla.
Ha együtt dolgozunk, biztos vagyok abban, hogy találunk megoldást.
Azt hiszi, meghalt.
Zaklatott lesz, és dühös.
Miért akarna magával dolgozni?
Mert ismerem.
Született mérnök.
És ha rákap egy dologra, akkor a megszállottja lesz.
Pont, mint én. A vérünkben van.
Haragudhat rám, gyűlölhet is akár,
de addig képtelen lesz elengedni a dolgot, míg megoldást nem talál rá.
Garantálom, hogy ebben a percben is a megoldáson töri a fejét.
Pontosan úgy, ahogy én is.
Éjjel-nappal ezzel foglalkozik majd. Pont, mint én.
És közösen meg is találjuk a megoldást.
Abból kell kiindulnunk, hogy elmondja az amerikaiaknak, hogy maga él.
Moszkva hamarabb be akarja jelenteni, hogy maga disszidált.
Azt érti, ugye, hogy ha ezt elvállalja, leleplezi magát a világ előtt?
Kémnek, árulónak hívják majd.
Tisztában vagyok vele.
Készen áll arra, hogy maga lesz a leggyűlöltebb nő Amerikában?
Nem vagyok odáig a gondolatától,
de hajlandó vagyok bevállalni.
Miért?
Mert csak így születhet megoldás.
Miért, Margo?
Nem akarok bujkálni többé.
Elegem van a rejtőzködésből.
A részese akarok lenni.
Így is a részese.
Egy sufniban kucorogva, a maga fülébe susogva?
Meg van kötve a kezem.
Nekem kellene vezetnem Csillagváros Aranyhaj-befogó küldetését.
És kibújt a szög a zsákból.
Ismét hatalomra szomjazik.
Mint egy drog, ugye?
Az én...
Az én drogom a munkám. Ez a munka.
A világ szemében ez semmit nem jelent.
Számukra örökké áruló marad,
és sem itt, sem ott nem fognak bízni magában.
Nem érdekel, mit gondolnak rólam.
Tudom, mit tettem a múltban, ahogy azt is, miért.
És azt is tudom, hogy ezt miért teszem.
És csak ez számít.
Hahó?
- Mit képzel? Mit csinál? - Elnézést, nem akartam...
Aleida!
Tudom, hogy ez lesokkol.
De van rá magyarázat.
Hát élsz?
Igen. Ha meghallgatnál...
Nem tudom elhinni!
Jesszusom!
Ez elfogadhatatlan.
Hát, nem sok beleszólásom volt.
És ez befolyásolja a kérésemet?
Nem szívesen mondom,
de Ilja nem volt teljesen őszinte veled.
Esze ágában nem volt felhozni a nejedet.
Megállapodtunk!
Csak azért hitegetett, mert üzletelni akart veletek.
Ez elfogadhatatlan!
Igazad van.
Én is rosszul vagyok tőle.
Lee, én őszinte fickó vagyok. Bárcsak segíthetnék neked!
Szerintem segíthetnék is felhozni a feleséged, de Ilja kirúgott.
Elintézem.
Miután biztos voltam abban, hogy Szergej és a családja Nyugat-Németországba értek,
és hogy biztonságban voltak...
ideje volt mennem.
Lementem a vezérlőbe, és utoljára körbejártam.
Mondhatni, elbúcsúztam.
Ott álltál a pultnál.
Én meg visszamentem az irodámba, aztán nem sokkal később
lementem a kantin rakodóterébe, az épület hátsó traktusába,
ahol az összekötőm várt.
Beültünk egy autóba, majd elmentünk a Houston melletti Sugar Land Reptérre,
ahol már várt ránk egy magángép.
Irány Mexikó, ott másik gépre szálltunk, aztán egy újabbra, megint egy másikra...
Nem is... Nem emlékszem már mindegyikre.
Végül itt kötöttem ki.
Disszidáltál a Szovjetunióba?
Nem nagyon volt más választásom.
Elmondhattad volna az igazat.
Beismerhetted volna a tettedet, és viselhetted volna a következményeket.
Megfordult a fejemben.
De a börtön?
Leavenworth?
Életem végéig?
Azért, mert igyekeztem jót tenni?
Jót tenni?
Te még mindig azt hiszed, hogy helyesen cselekedtél?
Semmi olyasmit nem adtam ki, ami veszélyeztette a nemzetbiztonságot.
Nagyon vigyáztam.
- Szergej és én, mi... - Átadtad nekik a Mars-hajtóművem terveit.
- Nem volt más választásom. - Ne takarózz ezzel!
Dehogynem volt választásod!
Végig volt választásod, csak nem éltél vele!
Nem voltál ott.
Dehogynem.
Az épületben voltam, amikor eliszkoltál a ruszkikhoz!
Igen, tudom.
Kötve hiszem.
Mert, tudod, miközben te az összekötőddel randiztál
és magángéppel repülgettél, én ügyeletben voltam.
És a munkámat végeztem.
Mint oly sokan mások is.
Telt ház volt. Mindenki ott akart lenni.
Az egyik percben
az üzemanyag-fogyasztást figyeltem a képernyőn,
a következőben...
a padlón találtam magam, a fülem csengett, a szobát ellepte a füst.
Öt ember azonnal szörnyethalt a vezérlőben.
Tizennégyen még aznap belehaltak a sérüléseikbe.
Aztán még tucatnyian a következő két hétben.
Az épület többi részében még 164-en haltak meg.
Összesen 195-en.
- Sharon Atkins, Bob Kipling, Molly Cobb... - Tudom, kik vesztek oda.
Bill Strausser? Nem, ő nem halt meg.
Szerencséje volt.
Három tonna vasbeton alatt találták meg.
De Mogyorónak szerencséje volt.
Csak a medencéje tört össze és a gerincvelője szakadt el.
Kerestelek, tudod?
Amint lábra tudtam állni.
Felbotorkáltam az irodádba,
kinyitottam a külső ajtót, de...
nem volt ott semmi.
Egy pillanatig azt hittem:
„A felhők között vagyok. Meghaltam, és ez a mennyország.”
Pedig csak az épület oldala tűnt el.
Az egész oldala.
Nem tudom, meddig álltam ott a mennyországra gondolva.
Reménykedtem... Reménykedtem és imádkoztam...
hogy te is a mennyországba kerültél.
Valaki... rendőr, tűzoltó, nem tudom. Még mindig nem tudom, ki...
Ő fogott meg és vitt ki onnan.
És a külső irodán áthaladva
láttam, ahogy összeszedik Emma testét.
Meghalt.
Ott, az irodában.
Az asztala mögött.
A posztján.
Tudom, nem számít...
de bárcsak ott lettem volna!
Az asztalom mögött.
A posztomon.
Mit akarsz, Margo?
Tényleg azt hiszed, veled fogok dolgozni ezen a hülye aszteroidán?
Szerintem pontosan tudod, mit jelent ez a hülye aszteroida mindenkinek.
Megváltoztatja a világot.
Szó sem lehet róla.
Aleida...
ha innen most elmész, vissza az USA-ba,
végig az fog mardosni, hogy volt megoldás a problémára,
mégpedig egy karnyújtásnyira.
És addig rágod majd rajta magad,
hogy mire eljutsz a megoldásig...
mert el fogsz jutni, ezt te is pontosan tudod...
az ablak bezárul, és már túl késő lesz.
- Meg fogod bánni... - Ne tégy úgy, mintha ismernél!
Már nem ismersz.
A megbánásról mindent tudok.
Hidd el, mindent tudok róla!
Az álmatlan éjszakákról, a múlton, a megváltoztathatatlanon való rágódásról.
És tudom, hogy képesek vagyunk rá.
Megoldjuk a problémát.
És megváltoztathatjuk az emberiség sorsát...
ma este, itt, ebben a szobában.
Gyűlölj, ha akarsz,
de agyaljunk ezen közösen!
Az ionsugaras elterelés nem fog működni.
Az aszteroida lepattan a légkörről.
Mi történt vele?
Törött kéz, zúzódott bordák, légmell.
Istenem!
Az ilyen balesetek akkor fordulnak elő,
ha túl sokat dolgozik az ember.
Baleset?
Ez nem baleset volt, doki!
Petros azt mondta, a hidraulikus emelő hibája volt.
Milos!
Mi ez az egész?
Hogyhogy mi? Rám küldtél valakit, aki fojtogatott, baszki!
A hátam mögött üzleteltél.
Hazudtál nekem,
és mindenemet kockára tetted.
Már nem is tudom, ki vagy, Milos.
Én nem változtam, Ilja.
Nézz körül!
Ez a hely úszni fog a lóvéban.
Ez lehetőséget jelent mindenkinek. És én ezt nem akarom kihagyni.
De szeretném, ha a részese lennél.
Ó! „A részese.”
Én vettelek be ebbe az egészbe!
- Ne üvölts itt nekem! - Én...
Tudom, mennyire szereted a bárt.
Tudom, mennyit jelent neked.
Az ajtó mindig nyitva áll előtted.
Segítettél, amikor magam alatt voltam.
Ezt soha nem felejtem el neked.
Igaz, de ez alatt az idő alatt
30%-kal több munkahelyi baleset is történt!
Múlt héten ott volt Roger,
ma hajnalban Petros.
Nem tudom, ti hogy vagytok vele, de a sebek, a törések
és a másodfokú égési sérülések nem férnek bele.
Rizikós meló.
Igen, az. Mit gondoltok, mi lesz,
amikor megnövelik a műszakok számát és megduplázzák a tempót?
Hm? Most is rizikós a meló, de ezt legalább vállaltuk.
Kemények vagyunk, de ez az Aranyhaj-dolog kifejezetten veszélyesnek hangzik.
Én mondom, egyre több sérülés lesz, ne adj’ isten, halálos is.
Csak magunkra haragítjuk a céget.
- És akkor cseszhetjük. - Ó, már most is cseszhetik.
Ez privát megbeszélés.
Bocs, de van itt pár dolog, amiről tudniuk kellene
a fizetési rendszer kapcsán, amire úgy számítanak...
Miről beszél ez?
Csak kavarja a szart, mert lefokozták elsőtisztből.
Hát, ez bizony igaz.
Én már nagyon régóta kavarom a szart,
de ezt itt felrázták, nem kavarták.
Na, mindegy.
A lényeg, hogy a Helios mostantól másképp számolja a bónuszt.
- Mi van? - Kizárt! Aláírt szerződésünk van!
- Megtehetik? Mik az új számok? - Pillanat!
Megújítják a pontrendszert.
Eddig az első bónuszt 500 pont után kapták, igaz?
- Aha. - Most majd 5000 után fogják.
Maguk a bónuszok is változtak.
A belépőszint 20 000 dollár volt.
Levitték 5000 dollárra.
Itt van fehéren-feketén.
Baszki, Samnek igaza volt.
Teljesen átszabták.
Ezt nem tehetik.
Dehogynem. Az új skála
a következő tervezési frissítéssel lép hatályba.
- De hogy tehetik? - Nem tehetik! Nekem szerződésem...
- Ezt nem úszhatják meg. - Mindent megúszhatnak!
Tudjátok, miért? Mert a szerződést egyoldalúan megváltoztathatják.
Ezt ugatom már mióta! Nézzetek utána!
Ott áll abban az 50 oldalnyi apró betűs kiegészítésben, amit aláírtunk.
Igaza van.
Akkor írják át a feltételeket, amikor akarják.
Az unokatesóm ügyvéd. Pereljük be őket!
Nem perelhetünk.
A vitás ügyeket békéltető elé kell vinni, akit a cég választ ki.
A lényeg:
maguk rábasztak.
Pláne most, hogy az M-7 bejelentette,
hogy az aszteroidát a Mars helyett a Földhöz vontatják.
Szóval csak pár hónapig kapjuk a szar bónuszt, nem éveken át.
Pontosan.
- De mit tehetünk? - Szerintem
hallgassanak Massey-re.
Szervezkedjenek!
Alapítsanak szakszervezetet!
Tudassák azokkal a pöcsökkel a Földön,
hogy ha a drágalátos aszteroidát akarják,
fizessék meg azokat, akik a piszkos munkát végzik!
És ha nem válik be?
Akkor leállítjuk a bázist!
- Igen! - Oké!
Igen!
Sztrájk!
Sztrájk! Sztrájk! Sztrájk!
Az egész világot megdöbbentette,
hogy Margo Madison, akit 1995-ben
az akkori Johnson Űrközpont elleni bombamerénylet áldozatának hittek,
életben van és a Szovjetunióban él.
MARGO MADISON AZ M-7-KONFERENCIÁN NYILATKOZOTT
Ms. Madison a leningrádi M-7-konferencián
felolvasott egy nyilatkozatot a világsajtó képviselői előtt.
1995-ben döntöttem úgy,
hogy a Szovjetunióba disszidálok,
miután éveken át elégedetlen és csalódott voltam
mind a NASA-val, mind az amerikai kormánnyal szemben.
Az űrprogram, amihez 1966-ban csatlakoztam, az évek során megváltozott,
a profitszerzést az emberélet elé helyezte,
és sokkal inkább terjesztett propagandát a világban,
mint tett bármit is az emberiségért.
Madison mostantól az Aranyhaj aszteroida
befogásával megbízott szovjet csapatot fogja vezetni.
Mint kiderült, az M-7-konferencia alatt a színfalak mögött dolgozott
azon a technológiai áttörésen, ami az Aranyhajat Föld körüli pályára juttatja.
Hatalmas megtiszteltetés volt
Csillagváros zseniális tudósainak és mérnökeinek munkáját
alkalmi tanácsaimmal előmozdítanom.
Alig várom, hogy a jövőben is segíthessek nekik,
amikor is befogjuk ezt a felbecsülhetetlen értékű erőfo...
A feliratot fordította: Varga Attila