STAVKA DELAVCEV HELIOSA – 7. DAN
Vsi kršite Heliosovo pogodbo!
Od plače vam bomo odtrgali vsak izgubljeni cent.
- Piše črno na belem. - Neumnost, Palmer.
Helios prepoveduje sindikalizem.
Vsaka stavka je razlog za takojšnjo odpoved.
Pa nas odpustite. Bomo videli, kako boste delali brez nas.
Pošteno. Ti ljudje vsak dan tvegajo.
- Pa ravno ti to praviš, Ed. - Zaslužijo si...
Še te slišim, ko si nergal, da večina sploh ni usposobljena,
da bi bili tukaj. Zdaj pa si se pridružil slehernikom?
Ne gre zame, Dani.
Dobro veš, da je Heliosu, Nasi, Roscosmosu
in drugim članicam M-7 figo mar za te ljudi.
Mi smo bazo iz dveh objektov spremenili v uspešno rudarsko kolonijo.
Prosimo samo, da spoštujete dogovor.
Če bodo asteroid odpeljali na Zemljo, bomo v enem letu ostali brez dela.
Kaj če vam Helios zajamči prekvalifikacijo?
Prav? Usposabljanje, priložnosti...
Oprostite. To smo že slišali, a je samo nakladanje.
Če hočete, da začnemo izdelovati gorivo, ki ga potrebujete,
če hočete, da s Phoenixa raztovorimo tovor,
če hočete bivalne objekte in hrano...
Zelo sem vam šla naproti.
Ja, prihodnost je negotova.
Asteroid nas sili, da delamo hitro in v naglici.
Toda kriogenski center mora čim prej začeti delovati.
Potrebujemo 125 ton tekočega argona,
da Rangerja pošljemo po Zlatolasko in jo potisnemo na pravo pot.
Za zdaj ga imamo samo 44 ton.
- Zmanjkuje nam časa. - In vsak dan, ko ne storite ničesar,
dopuščate, da bo Zlatolaska za vedno izgubljena.
Vsi bomo izgubili.
- To hočete? - Ne, hočemo...
Hočemo, da sestopiš s prestola in nam daš, kar je pošteno.
Kako daleč si pripravljen iti, Ed?
Vprašanje je, koliko si pripravljena izgubiti?
PREKORAČITEV MEJE
V IMENU ČLOVEŠTVA
Nisem še videl tako zagnanih stavkajočih,
pa sem jih videl že veliko.
Dosežka v Leningradu ne smemo zapraviti
zaradi tega izbruha jeze.
Prepričuješ prepričanega, Irina.
Predsednik me vsako uro sprašuje, ali smo to že uredili.
Tudi Korženko. To moramo urediti.
Ne popuščajo, posebej ne pri glavni zahtevi.
O nori ideji, da hočejo Zlatolasko utiriti v Marsovo orbito,
- se ne bomo pogajali. - Tudi mi ne.
Vidim samo eno možnost.
Zaobidimo jih.
Ukažite našim in vašim astronavtom, da takoj zaženejo generatorje goriva.
Niso izurjeni za ravnanje s temi napravami.
Inženirji so. To je edina možnost.
Če nam Helios noče pomagati,
si bomo sami.
Rekla si, da bodo popustili v dveh dneh.
- Pa traja že en teden. - Molči, reva.
Si mislil, da bo lahko? Vztrajati moramo.
Prav ima. Močni bomo, če bomo držali skupaj.
Če nas bodo razdelili, bo vsega konec.
Prišel sem zaslužit. Zdajle pa ne zaslužim nič.
Tudi oni ne in grabi jih panika.
- Vztrajati moramo. - Ja, bodite močni.
Slišali ste Palmerja. Odpustili nas bodo.
Ne morejo. Ni časa.
Poslušajte. Sami bodo poskušali zagnati generatorje goriva.
Hočejo nas zajebati. Bomo to dovolili?
- Ne! - Ne!
Kje so skafandri?
Poglejte tole.
V celi bazi ni drugih skafandrov?
Tako je. Z roverji so zablokirali zračne zapore v obratu za gorivo.
Bistro. Moram priznati.
Domislimo se nečesa. Kako bomo to rešili?
Priti moramo do kriogenskega centra,
sicer ne bomo imeli dovolj goriva za Zlatolasko.
Predaleč je za improvizirane skafandre.
Predolgo pa bi trajalo, da naredimo nove.
Nehajte. Tik pred tem smo, da ujamemo nekaj,
kar bi mnogim pomagalo, mi pa ne moremo iz svojih okvirov.
Kaj če bi šli spodaj, namesto čez?
Lepo diši.
To je voda iz kompostnih rezervoarjev.
Tesno je, ampak mislim, da bo šlo.
Res ne vedo za to?
Ne bodo pomislili, da smo izpraznili cev za dovod vode v center
in poslali ljudi, da se plazijo po njej.
Trajalo bo vsaj 12 ur, da jo povsem izpraznimo.
Potem pa začnimo.
ROSCOSMOS
Dobro jutro, gdč. Madison.
Dobro jutro, Paša.
Sodelujemo z Američani, da rešimo težavo s stavkajočimi delavci.
Američanom ne zaupam.
Helios se pretvarja, da je mednarodno podjetje,
sedež pa imajo v Houstonu, zraven Nase.
Služijo interesom Gora in njegovih lakajev.
Kaj je smešno?
Spoznala sem Deva Ayeso in zagotavljam vam,
da ga bolj kot ameriški interesi zanimajo njegovi lastni.
Margo ima prav. Naši obveščevalci pravijo isto.
Stavka se bo prej ali slej končala,
zato moramo usmeriti vse sile k zajetju asteroida
in njegovi vrnitvi v Zemljino orbito, pod vodstvom Margo Madison.
Hvala, direktorica Morozova.
Posodobili smo predvideno krivuljo za 2003LC,
Tatjana pa je izračunala optimalno točko prestrezanja za Ranger.
- Opravila je izjemno delo. - Zelo dobro.
To je vse. Sestanek je končan. Lahko greste.
Margo Madison, ostanite, prosim.
Stavke bo slej ko prej konec.
Prišli smo do točke, ko moramo vzpostaviti oseben stik
z ameriško ekipo za zajetje asteroida.
Predstavnik Roscosmosa mora v Houston dokončati pogajanja.
Strinjam se. Pomagala jih bom, da se pripravijo.
Predsednik Korženko zahteva, da greste vi.
Prosim?
Ves čas bivanja tam boste uživali diplomatsko imuniteto.
Ne smejo vas aretirati.
Jaz ne... Ne.
Ne morem nazaj. Naš dogovor ni bil tak.
Dogovor je spremenjen.
Predsednik zahteva, da tja pošljemo najsposobnejšega predstavnika.
Dajte no.
Korženko me pošilja tja samo zato, da užali Gora.
Mogoče.
Vseeno bi bilo pametno, da privolite.
Imeli bova poglobljen pogovor. Tole z...
Moram reči 2003LC?
Zlatolaska bo v redu.
Zanima me vaše mnenje
in kaj ste si mislili, ko ste jo zagledali.
- Koga? - Moskovsko Margo.
Reklame se končajo čez deset, devet, osem...
Nisem prišla zaradi Margo Madison.
- ...šest, pet... - Odlični boste.
...štiri, tri...
Dober večer. Dobrodošli v oddajo. Sem Zoey Chase.
Poročali bomo o eksploziji bombe v nebotičniku v Riadu,
saj v Savdski Arabiji še divja državljanska vojna.
Najprej pa ekskluzivni intervju z Aleido Rosales
iz Heliosa, ki je nekoč tesno sodelovala z Margo Madison,
ki jo je vodja večine Feinsteinova označila
za najhujšo izdajalko v ameriški zgodovini.
Aleida, dobrodošla.
Hvala, Zoey.
Veselim se pogovora o asteroidu 2003LC in...
Najprej mi povejte o Margo Madison.
Dolgo so mislili, da je umrla v eksploziji vesoljskega centra Johnson.
-Ste vedeli, da je živa? - Seveda ne.
Izkoristila me je. Asteroid je ni zanimal.
Še sedem ljudi pogrešajo. Menite, da so tudi oni v Rusiji?
-Kaj menite o njeni vrnitvi v Houston? - Prosim?
Naš vir blizu vlade trdi, da bo tukaj uživala diplomatsko imuniteto.
Mislila sem, da ji ne bodo dovolili vstopa v to državo.
Ja, toda pod njenim vodstvom ste v Nasi napredovali.
Njen prebeg ni bil slučajen.
Morala sem...
Ste sumili, da je v zakulisju sodelovala s Sovjeti?
Veste, kaj sumim? Da ste... novinarka.
- Daj mi to. - Tega... ne boste počeli.
Mama, jaz... Ravno je postalo zanimivo.
- Kako si? - Dobro.
Pogovor ni bil slab.
Brat mi je sporočil, da je užival,
ko si ji na koncu pokazala sredinca.
- Sem ji res? - Ja.
Rekel je, da je bilo cenzurirano, ampak...
Kmalu bo pozabljeno.
Briga me za intervju, Vic.
Ona me muči. Margo.
Ko sem jo zagledala...
Srečna sem bila, da je živa.
Nisem mogla verjeti.
Zdaj ko se vrača, pa...
Želim si, da bi bila mrtva.
Ampak ni.
Vrača se.
Vrača se sem.
Vem. Noro je.
Ukrepati moraš.
- Kaj naj naredim? - Ne vem.
Zgleduj se po tistih na Marsu.
Upri se.
Hopper 3, Phoenix, odklopite se.
Ločitev. Niste več priklopljeni.
Vse je v redu in lahko se prosto gibate.
Dolina sreče, pristali bodo na pristajališču 1-5.
Phoenix, Hopper 3 je sprejel sporočilo.
Vse je v redu in pristali bomo ob 0217.
Spuščamo se. EDL vklopljen.
Skoraj smo že iz najhujšega.
Pospešek je dober in motor odlično deluje.
Stisni mojo roko. Odlično ti gre.
Tole, kar zdajle čutiš, je samo turbulenca
ob vstopu v Marsovo atmosfero. Enako je na letalu.
Najhuje je mimo. Od tu naprej bo mirno.
- Čez nekaj trenutkov bomo pristali. - Vidiš tisti kanjon?
To je Valles Marineris.
Štirikrat večji je od Velikega kanjona, naš novi dom pa je na dnu.
Hopper 3, lahko pristanete na pristajališču 1-5.
Sprejeto. Hopper 3 se približuje pristajališču 1-5.
- Dobrodošli v Dolini sreče. - Danielle.
- Ti pa si najbrž mladi Luke Skywalker. - Alex sem.
Dobro.
Najmlajši član ekipe si, a vseeno od tebe veliko pričakujemo.
...zrasel, odkar sem te zadnjič videla.
Gospod.
Dobrodošli. Ne morem vam povedati, kako vesel sem, da ste tu.
Priredili bi vam lepšo dobrodošlico,
- ampak zaradi stavke... - V redu je. Ljubše mi je tako.
- Nismo še ugotovili... - Trenutek, Kel.
...kako bomo raztovorili opremo s transporterja.
Razkazal vam bom vaše prostore
- in objekte... - Pustite to.
Pogovoriti se morava. Nekaj novosti je.
- Semkaj. - Dobrodošli.
Palmer vama bo priskrbel, kar rabita, in pokazal vajine prostore.
- Dobrodošla. - Jaz bom vzel tole.
- Hvala. - Takole.
Kar za mano.
- Mami. Kje je dedek? - Gotovo ga je nekaj zadržalo...
Kel!
Oče.
Hej.
Oprosti za zamudo.
Tukaj je moj vnuk.
- Alex, dedek je. - Hej.
Boš objel dedka?
Ne?
Včasih je tak. Najbrž je vsega preveč.
Seveda.
V redu je.
- Pridita in se namestita. - Dobro.
Palmer. Končno si koristen.
Kakšen razgled.
Vem, da je za vas vse novo in vznemirljivo,
a zdaj se poskušamo prebiti do kriogenskega centra.
Sredi krize smo.
To ni le problem Nase in držav članic M-7.
To so vaši delavci.
Upravičeno se pritožujejo nad vašim podjetjem.
Zanima me, kaj boste ukrenili.
Razmišljam o možnostih.
Za to ste imeli dovolj časa.
Zadevo moramo takoj rešiti, sicer bo asteroid izgubljen.
Hvala, da ste me pospremili v mojo sobo.
Zelo sem hvaležen.
Vem, da ste vajeni biti glavni,
toda v moji bazi
velja moja beseda. Jasno?
Povsem.
Vdih.
Izdih.
Dobro. Še druga stran.
Dobro.
Še kri bom pregledal.
Ne skrbi. Ne danes.
Veš, da sem s tvojim očetom delal dve leti in pol?
Celo tukaj.
Si ga imel rad?
Zelo.
Rad je imel igre
in vedno me je premagal.
Vse, kar je našel, matice, vijake, bonbon za kraljico,
je uporabil za šahovske figure.
- Znam igrati šah. - Se mi je zdelo.
Bova igrala?
V redu je. Nizka gravitacija mu ustreza.
V primerjavi z izvidi iz Houstona,
sta njegov krvni tlak in dihanje močnejša.
Tole mu ustreza bolje kot Zemlja.
Hvala, Dima.
Lepo te je spet videti.
Oba.
Tudi tebe.
Nadaljujte. Ostanite skupaj.
Tole se zdi najdaljših 800 metrov na Marsu.
Če bi šel raje ven brez skafandra, kar izvoli.
V redu je, Jennings. Če te bo strah, te bom držal za roko.
- Jebi se, Bishop. - Ne javkaj in hodi naprej.
Ekipa 1 je dosegla glavne komande za generator goriva.
Dobro. G. Howard.
Zaženite sistemsko preverjanje in vzpostavite povezavo.
Ekipa 1, lahko nadaljujete z reaktivacijo utekočinjanja argona
in proizvodnjo metana.
Čas je, da začnemo delati sladko galaktično gorivo.
Kaj praviš?
- Dobro je. - Ja?
Zelo dobro.
Ne vem. Zdi se mi, da nekaj manjka.
Ja.
Ne vem točno, kaj.
PARMEZAN
Vau.
Dobro si se odrezala.
O ja.
Ja.
- Boš malo? - Ne, hvala.
Super je. Všeč ti bo. Moraš pokusiti.
Takole. Ja. Zdaj pa premešaj.
Premešati moraš.
Zakaj si to naredil?
Sir je.
Poskušam mu razširiti obzorja.
Preden to narediš, ga poskušaj spoznati,
namesto da se greš vodjo stavke.
- Trudim se. V redu? - Res?
Ne bodi tako stroga. Za nekaj se borim.
- Tudi jaz sem Heliosova. - Bori se z nami. Z mano.
Kratkoviden si. Zadeva ima več plati.
Aleida Rosales je v Leningradu dosegla čudež.
Domislila se je nečesa, kar bo spremenilo naš planet.
In končalo vse, kar smo delali na tem planetu.
Raziskovalci bodo ostali.
Ne bodo kar spakirali in odšli domov.
Saj o tem govorim.
Na koncu bo to nekakšno znanstveno zakotje kot McMurdo.
Kaj je narobe z McMurdom?
Nič, ampak ta kraj bi lahko bil veliko več
kot laboratorij in čistilka. Lahko bi bila prava kolonija.
Dom.
Dom že imaš.
Težavo imamo.
- Zakaj samo ti ne razumeš? - V redu.
V riti smo. Vsa naša moč je v obratu za gorivo.
- Kako so prišli tja? - Ne vemo.
Brez tega bodo težko zagnali generatorje.
Regulator pretoka plina?
Vzela sem ga, ko smo čistili. Za vsak primer.
- Omejevalnik napetosti je vključen. - Sprejeto. Gremo.
Nič ne bo. Sesalne cevi ne dovajajo zraka v komoro.
Počakajte.
Jennings, preveri kondenzator.
Poglej.
Vzeli so regulator pretoka plina.
Tok bom poskušal preusmeriti z nečim drugim.
Ne moreš zaobiti regulatorja.
Kjer sem odraščal, smo se vsak dan spopadali z manjkajočimi deli.
Poiskati smo morali rešitve.
Dobro. Poskusi zdaj.
Terna.
Lepo. Generatorji so na omrežju.
Nekateri odčitki so v rdečem.
Kaj je to?
Izklopite. Reci mu, naj izklopi.
Pritisni izklop v sili!
TEKOČI METAN – CH4
Ga. Rosales, imate sestanek z direktorjem Hobsonom?
Govoriti morava.
Prav, samo da to podpišem. Pri Nasi...
Madisonovi ne dajte diplomatske imunitete.
- Takoj k bistvu. - Pokličite
obrambno ministrstvo, Belo hišo, kogarkoli morate,
- samo naredite to. - Ni odvisno od mene.
Ne dovolite, da pride.
Ne v Houston, ne v to stavbo.
Če pride sem, bi jo morali aretirati. To veste.
Razumem tvojo jezo, toda Moskva vztraja,
da mora Margo sopredsedovati sejam za izdelavo motorja,
pritrdišča, vleka in spremstva do Zemlje.
- To počnejo, da nas ponižujejo. - Najbrž, toda roke imam zvezane.
- Statut članic M-7... - Jebeš statut M-7.
Bi jim bilo všeč, če bi Arkadij Ševčenko predstavljal Helios?
Lahko bi imeli tekmovanje egov.
Aleida, razumem te.
Toda dejstvo je, da je vodja njihovega programa za zajetje asteroida
in povrhu še odlična inženirka.
Če hočemo, da nam uspe, potrebujemo najboljše ljudi na svetu.
Ne morem delati z njo.
- Preden začneš... - Gospod.
V Dolini sreče se je zgodila nesreča.
Doktor, prihajajo pacienti s številnimi ranami.
- Rabim infuzijo. - Stabiliziraj ga.
Opekline so hude, mišice v kontrakciji.
Ti! Prinesi komplet za arterije. Dajmo!
Doktor! Zadnji.
Na levo.
Opazuj Jenningsa. Vitalni organi se stabilizirajo.
Zaščititi moramo njene dihalne poti. Dajte ji kisik.
Tretje stopnje, lahko jih odstranimo.
Dajte infuzijo.
- Tri litre sterilne tekočine. - Rane prekrijte z gazo.
Utrip mu pada.
- Jennings? - Vstavi cevko.
Vstavljam. Dajmo.
Mike.
Koliko mrtvih?
Za zdaj eden. Štirje so huje ranjeni.
Dva sta v kritičnem stanju.
Dima se ju trudi rešiti, toda ne kaže dobro.
Prekleto.
Zgoraj so močno zaostrili zadeve. Moramo se odzvati.
Poolova potrebuje pomoč.
Strinjam se. Stvari nam uhajajo iz rok.
Cia je prepričana,
da ima Moskva v Dolini sreče vsaj enega kagebejevca.
Seveda.
- Ne trdiš, da so vpleteni? - Mislimo, da ne.
Vendar pa ima Nasa na voljo možnosti
za ureditev zadeve, ki se jih morda ne zavedate.
Imamo tudi mi tam vohune?
- Ja. - Zakaj smo to šele zdaj izvedeli?
Dvanajst Severnokorejcev je le par deset metrov stran od komandne sobe.
Nam lahko zamerite?
Je tam tudi orožje, za katerega bi moral vedeti?
Naši imajo dostop do standardnih projektilnih sistemov,
do visokotlačnega orožja z nesmrtonosnimi naboji,
ki ne prebijejo sten modulov.
- Kaj pa kožo? - Niso igračka.
Čudovito.
Kaj predlagate?
Da Cia in KGB prevzameta nadzor nad bazo?
Menili smo, da morate vedeti, če bi se še zaostrilo.
Razumem, Bob, ampak ne bom tisti,
ki je Cii odobril uvedbo vojnega stanja na Marsu.
Ponovno moramo vzpostaviti trden nadzor nad bazo
- in preprečiti teroristične napade. - Terorizem? Res?
Kako pa bi temu rekel? Dogajalo se je že.
- Tu se je zgodilo. - Dovolj. Konec pogovora.
Poiskati moramo drugo rešitev.
Morda bi gor poslali varnostnike, kot leta 1983.
- Ker se je tako dobro izšlo? - Preprečili so 3. svetovno vojno.
Ali pa bi jo skoraj povzročili.
Nimamo dovolj časa.
Urjenje in pot bi trajala mesece.
Morda jih ni treba poslati gor.
Lahko bi imenovali ljudi v Dolini sreče, ki so vojaško izurjeni.
Koliko je takih tam?
Naših in Sovjetov je kakih ducat, če ne več.
Dobro.
Naredimo to.
Sem niste prišli zaradi tega,
a naša dolžnost je, da zagotovimo varnost baze
in posadke.
Najti moramo odgovorne za to eksplozijo.
Pozorni bodite na vse, kar je sumljivo.
Poskrbeti moramo, da se taka tragedija ne bo več zgodila.
Sranje. Odloži moje stvari!
Hej, pazi. To je osebna lastnina.
- Ne dotikaj se mojih... - Stran!
Kaj je to? Pusti ga.
Vse bo po starem. Stopnjevali bomo pritisk.
Pritisk? Jennings je mrtev. Predaleč je šlo.
Poslušajte!
Odločno ste se pogajali.
To spoštujem.
Vztrajali ste.
To še bolj spoštujem.
Toda če tega danes ne rešimo,
če ne popravimo obrata in začnemo črpati tekočega argona,
da ujamemo najdragocenejši predmet v našem sončnem sistemu,
nam je spodletelo. Vsem.
Dajte nam, kar zahtevamo.
- Ja. - Pošljite Zlatolasko na Mars.
Rad bi vam rekel, da je to mogoče,
toda države na Zemlji asteroida ne bodo nikoli poslale na Mars.
Veste, zakaj?
Ker jim to ni v finančnem interesu, vesolje pa je posel.
Za vire gre, za končni iztržek, za profit.
- Jebeš profit! - Lahko bentite,
ampak to je tudi bistvo te stavke.
- Hočete svoj del pogače. - Tako je! Hočem svoj del!
Sem ste prišli zaslužit.
Toda vaša zahteva za spremembo cilja asteroida,
ne bo nikoli uresničena.
Zgodilo pa se bo tole.
NASA in Roscosmos sta ugodila vašim zahtevam po varnosti.
Kot direktor Heliosa
vam ponujam za 40 odstotkov višje pokojninske prispevke,
izdatnejše zdravstveno zavarovanje in delnice Heliosa.
Ne verjemite mu niti besedice. Prevarant je.
Poskrbel bom, da stavkajoče
ne bo nihče preganjal zaradi dejanj med pogajanji v zadnjih dneh.
Prvih sto, ki bodo prestopili to mejo, bo dobilo štirikratni bonus pri plači,
kar pomeni, da bo vsak dobil več kot milijon dolarjev.
Ne poslušajte ga.
Ne vidite, kaj poskuša?
Poskuša nas podkupiti in spodkopati našo solidarnost.
Če bomo držali skupaj, lahko zmagamo.
- Tako je. - Ja, lahko poskušate.
Toda vprašajte se, kaj je bolj pomembno.
Abstraktni pojem povezanosti ali vaše družine?
Vaši otroci, nečakinje, nečaki,
starši, stari starši
ali skala, ki lebdi v vesolju?
- Oprosti, Sam. - Henry?
Zastopam dvanajsterico v obratu za gorivo.
- Dobrodošel. - Hvala.
Še 88.
Dajte no!
- Ne delaj tega. - Kaj delaš?
Strahopetci. Dezerterji.
Ostanite močni.
Gnusite se mi.
Ilija?
Maya?
Imuniteta, žal mi je.
Zastopam vseh 18 z montažnih, varilnih in zaključnih del.
Luka!
Bravo, Dev.
Pravkar si uničil Mars.
...bivša direktorica Nase Margo Madison
se je vrnila v Združene države
po skoraj desetih letih od prebega v Sovjetsko zvezo.
Njen prihod v Houston so spremljale množične demonstracije.
Številni zahtevajo njeno aretacijo, vendar ima diplomatsko imuniteto
za čas bivanja tukaj kot vodja Roscosmosove...
Margo Madison, sem Eli Hobson.
Dobrodošli v vesoljski center Molly Cobb.
Hvala.
Greva?
- Admiral. - Kaj je?
Veliko si upaš, da po vsem tistem prideš sem.
- Ja, ampak rabim tvojo pomoč. - Zakaj bi ti pomagal?
Ker oba hočeva isto. Nočeva se vrniti.
Ne veš...
Še si tukaj, kajne? Po vseh teh letih?
Oba veva, da bi Mars lahko postal živa družba.
Kar bi preživelo naju oba...
To lahko uresničiva.
Uničil si vse možnosti za to.
Vem, da je bilo boleče. Verjemi, da vem.
Gledati, kako jih žene koristoljubje, pohlep.
Smešno bi bilo, če ne bi bilo predvidljivo.
Toda stavka je bila kljub nevšečnostim
blagoslov, kajti peščica vas je pokazala, kako zelo verjamete v to
in koliko ste pripravljeni žrtvovati, za nekaj večjega od vas samih.
- Tega bomo potrebovali čim več. - O čem sploh govoriš?
Govorim o prihodnosti. Da bomo vzeli, kar je naše.
Saj nisi resen.
Mi boš pomagal ukrasti asteroid?
Prevedla Lidija P. Černi