Имаше един плакет, който НАСА е възнамерявала
да постави на Луната с "Аполо 11".
ЗАПОЧВА ТЪРСЕНЕ НА ЖИВОТ НА ТИТАН
Баща ми го пазеше при себе си до сетния си час.
Надписът гласеше: "Дойдохме с мир в името на човечеството".
Нося тези думи със себе си и днес, когато стъпваме на друга луна.
Достигнахме я благодарение на хора като баща ми.
Хора като гениалните инженери и учени на Марс,
които възстановиха и ремонтираха нашия кораб.
И като учените, загубили живота си на борда на "Космос-1".
Носим паметта им със себе си,
докато правим тези стъпки към търсенето на живот в нашата Вселена.
Астронавт Кели Болдуин от повърхността на Титан.
- Добра работа. - Благодаря.
Невероятно, човече. Представяш ли си!
Новината повдигна духа на всички. Молбите за връщане са намалели наполовина.
Даде ни нов живот благодарение на теб.
- Не, всички имат заслуга. - Заслугата е твоя, Майлс.
Точно както през 2003 г. Винаги се грижиш за нас.
Бих те последвал навсякъде, както и другите.
- Благодаря ти, братко. - До после.
Милош.
- Какво има, Иля? - Едни хора искат да говорят с теб.
Няма да искаш да ги чуеш, но трябва. За доброто на всички ни, Милош.
Вслушай се в това, което ще ти кажат.
Моля те, направи го.
Добре, кой иска да говорим?
След като Корженко сдаде властта, М-6 ще се разпадне.
И новото съветско правителство ще бъде по-благосклонно да сключи сделка
с независим Марс, ако издържите още няколко седмици.
Как разбрахте за това?
Най-ценното в затвора е информацията. По този критерий съм доста богата.
Предадете ли се преди смяната на Корженко,
той ще укрепи позицията си и усилията ви ще са били напразни.
Няма да се предадем.
Не увъртайте.
Кацането на Титан беше красив момент, признавам, но фактите тук остават същите.
Останете ли без храна, трябва да поискате спасителен кораб от Земята,
а такъв ще ви бъде изпратен само ако се предадете.
Безусловно. Което означава, че всички ще отидете в затвора.
Както и ние.
Защо, нали сте на тяхна страна?
Разбирам защо сте подозрителен към нас, към мен.
Всичко се случи заради вас. Откъде да знам, че пак не ни разигравате?
Де да беше така.
Семейството ми, г-н Дейл.
Съпругата ми, синът ми…
Те са в СССР и са в опасност.
Жена ми бе принудена публично да ме заклейми.
А със сина ми не съм се чувал от повече от месец.
Така че да, може би не е само идеализъм,
но трябва някак да защитя семейството си дори ако работя срещу моето правителство.
Какво премълчавате?
Заради вашето ембарго икономиките на САЩ и СССР са в упадък.
Браг и Корженко трябва да действат, за да покажат на гражданите си,
че не са безсилни, ако искат да останат на власт.
Научихме, че многонационални военни сили на М-6 в момента пътуват към Марс.
Заповядано им е да си върнат със сила станцията "Кузнецов" и "Златокоска".
Глупости, щяхме да сме ги видели.
Преди години научих, че някои неща ги виждаш твърде късно.
Има промени в плана за действие.
За да превземем и окупираме астероида 2003-ЛС,
ни трябва главната подстанция.
Разузнавателните данни сочат, че този маршрут е най-обещаващ.
Трети и четвърти отряд ще предприемат атака през подстанцията
и ще сломят всяка съпротива с несмъртоносни средства.
Пак казвам - само шокови гранати и гумени куршуми.
- Целостта на корпуса е важна. Ясно ли е? - Тъй вярно, сър.
Свободни сте.
ПРЕКРАСНИЯТ НОВ СВЯТ
Фактът, че всички сте тук, е обещание.
Обещание да пазите и защитавате хората в тази база.
Ще имате правомощия като войници от Корпуса на Долината на щастието - КДЩ,
но е много важно да не злоупотребявате с тях.
Всичко, което някой от вас направи в разрез с това обещание,
ще доведе до незабавното му уволнение.
- Ясно ли е? - Да, госпожо.
Имаме възможност да изградим нещо ново тук, нещо различно.
Затова ще действаме по различен начин.
Ще ръководим с доброта.
Ще помагаме на нуждаещите се от помощ,
независимо от тяхната принадлежност, страната им на произход
или правния им статут.
Всеки, който се присъедини към каузата, е добре дошъл.
Преди година дори не знаех какво е "марсианец".
А сега, като ви гледам, се гордея, че мога да се нарека така.
Преди да сте се надъхали прекалено, започваме с оценка на физическата годност,
а после - обучение по боравене с оръжие.
Да, Болдуин.
Записах се в медицинския корпус. Пак ли трябва да мина оръжейното обучение?
Да, всеки член на КДЩ трябва да има поне основни познания за оръжията.
Свободни сте.
Виждала съм го в очите на миньорите,
завръщащи се от астероида, който кръжи над главите ни.
В очите на младите като мен, хванати в капан под червеникавото небе.
Земя, не чуваш ли воплите на децата си?
АСТЕРОИД, МОЯ ЛЮБОВ
ДИПЛОМЕН ФИЛМ НА ГУЛСОРА АКИЛМАТОВА
Добре ли си?
Тя така и не успя да завърши филма си. Едва го бе започнала.
Сега щеше да е жива, ако не бях…
Ако не бях я карала да прави глупости за рождения ти ден.
Лил, ти не си…
Ти нямаш вина, чу ли?
Знаеш, че е вярно. Още щеше да е жива, ако не бях аз.
Боже господи. Ела тук.
Съжалявам. Знам, че ти е тежко.
Питам се дали няма да е най-добре за теб сега…
Да заминеш за известно време.
- Сега нещата са много зле. - Какво имаш предвид?
След няколко дни един кораб поема към Земята.
Какви ги дрънкаш?
- Не се ядосвай, Лили. - Защо го казваш?
Искаш да замина ли? Да си тръгна?
Не, Лили, не искам да си тръгваш.
Разбирам тези глупости да ги говорят родителите ми и дори сестра ми.
- Но не и ти. Защо изобщо ми го предлагаш? - Притеснявам се за теб.
Добре, но аз мога да се грижа за себе си.
- Знам. - Само защото
си облякъл тази тъпа униформа на ченге…
- Корпусът на Долината. - Все тая.
- Не знаеш кое е най-доброто за мен. - Не съм казал такова нещо.
Знам, че можеш да се грижиш за себе си. Повярвай ми, направо ме е страх от теб.
Просто никога повече не ме карай да се връщам там.
Добре.
Майната им на Земята! Видя ли какво пишат за нея?
Не.
Боже! "Бунтовник"?
БУНТОВНИК ЗАГИВА ПРИ ИНЦИДЕНТ НА МАРС
- Пълен абсурд! Тя танцуваше. - Ама че глупост.
Така ни виждат те - представят ни като радикали и терористи.
Но ние не сме такива. Трябва да им покажем какви сме.
Какво е усещането да живееш тук.
Ти правиш нещо, за да помогнеш, нали?
Нека и аз помогна.
Какво правиш?
Ела.
Добре.
Бурята ще попречи да отчитаме доплеровото изместване.
- Виждаш ли нещо там? - Не, няма нищо в обхвата на нашия радар.
- Разузнавателни данни значи. Откъде? - От Ирина Морозова.
Вече сте първи дружки? Кой следва - Северна Корея ли?
Мислех, че не вземаш страна.
Да изтъкна, че си наивен, е здрав разум, а не политика.
И тук няма нищо, шефе.
- Май Ирина ти е дала невярна информация. - Тя каза, че ще е трудно да се забележи.
Повечето военни имат маскировъчни технологии, но…
Шърийн, пренасочи радара за далечен обсег и претърси ето тук.
Може да засечем нещо повече. И настрой спътника за доплерово следене.
Забелязах, че името ти вече не е в списъка за връщане на Земята.
Само заради Титан.
- Докато не се върнат, не мърдам от тук. - Благодарен съм ти. Всички го оценяваме.
- Тази мисия е много значима за нас. - Ще ме молиш да се върна в съвета ли?
Чакайте, радарът май засече нещо.
Прилича на кораб с ниска радарна отражаемост.
Доплеровото изместване сочи, че е на път към Марс.
- Ще пристигне след около три дни. - Мамка му, точно както казаха.
НЕИЗВЕСТНА ЦЕЛ НЕ Е ЗАСЕЧЕН ТРАНСПОНДЕР
Идват за нас.
Нямаме оръжие да отблъснем нашественици.
Ако си върнат астероида, край с нас.
Така или иначе сме прецакани. Остава ни храна за две седмици.
Това е вярно.
Ако издържим няколко седмици, ще сключим сделка със Съветския съюз.
- И ще имаме шанс за независимост. - Наистина ли им вярваш?
Не вярвам на Леня. Той винаги работи само за себе си.
Казаното се потвърди. Семейството му е в опасност, защо да лъже?
Слушай, трябва да направим нещо.
Ако се предадем, всички в тази база се връщат на Земята с доживотни присъди.
И всичко, за което се борихме и с което хората се ангажираха,
ще е било напразно.
И така, какво можем да направим?
При конфликт
най-добрият начин да спреш врага да кацне на твоя територия
е да унищожиш пистата.
- Пистата ли? - Платформата за скачване с "Кузнецов"?
Предлагаш да я взривим ли?
Ако я разрушим, няма как да извличат иридий от "Златокоска", дори да искат.
Това ще сложи край на цялата операция и астероидът ще бъде безполезен за тях.
За да унищожим нещо толкова голямо, ще ни трябват сериозни експлозиви.
Нямаме толкова мощни устройства в оръжейната или където и да е другаде.
- Палмър открадна последните експлозиви. - И взриви всички хранителни запаси.
Можем да произведем течен метан, но не и за два дни.
Ще импровизираме.
Ще направим амониев нитрат от тор и ще го смесим с хидразин.
Достатъчно мощен ли ще е взривът?
Зависи как го смесиш. Почти толкова мощен е, колкото тротил.
Пъхаме в сместа капсул-детонатор - нещо като малък фойерверк.
После го включваме, пускаме ток към сместа и…
Загряваме хидразина.
Не знам. Много е рисковано, но нямаме друг избор.
Стюарт пак те е ошушкал снощи.
Да ти е хрумвало, че не те бива на покер?
Или може би просто го разигравам?
Лъжа го, че съм аматьор, и накрая го обирам до шушка.
Добре де, не ме бива.
Но какво друго да правя, за да минава времето? Скучно е.
Дадоха ни зор, а сега киснем тук.
Да.
Добре ли си?
Замълчах си преди, но съжалявам за загиналото момиче.
Били сте приятели, нали?
Да, Гъли.
Гулсора Акилматова.
Четиримата - тя, аз, Лили и Алекс
бяхме неразделни.
Съжалявам.
Ей, вие.
Лейтенантът каза, че нашият отряд ще извърши разузнаване на астероида.
Хаскъл, ела. Командването иска да чуе какво знаеш за астероида.
- Да вървим. - Слушам, сержант.
Марсианецо.
- Не забравяй на чия страна си. - Разкарай се, Орки.
- Има ли оръжия на астероида? - Мисля, че не. Бях там с баща ми.
- Нямаше никаква охрана. - Колко души са в миньорския екип?
- Около осемдесет. - Осемдесет?
- Може да са променили бройката. - Прав е и за двете.
От 2003 г. само миротворците могат да носят оръжие на "Кузнецов".
От ембаргото насам в станцията има само малък обслужващ екип.
- Благодаря, ефрейтор. Свободен си. - Слушам, сър.
Сержант Руис, отрядът ви ще проникне в станция "Кузнецов",
за да потвърди данните преди разгръщането на силите ни
и да плени всички останали там миньори.
Тъй вярно, сър.
- Бъди нащрек, Джеймс. - Тъй вярно, сър.
Искам наблюдател тук.
Търсачът, изпратил непълния поток данни
с признаци на живот, се намира тук, близо до кратера Форсети,
а ние трябваше да кацнем в тази съседна наносна низина, нали?
Добре, но в момента сме тук, на 20 километра от мястото,
извън безопасния ни обхват за излизане, дори с АТВ-то.
Заради този търсач сме тук.
Търсим живот, а нямаме достатъчно кислород, за да стигнем до там.
Ами ако…
вместо да се натъпчем четиримата в АТВ-то, отидем трима?
Това веднага ни дава 33% увеличение на консумативите.
Мога да пресметна, но ще е рисковано.
Изминахме над 900 милиона километра, за да намерим живот.
На финала ли ще се откажем?
Можем да спорим колкото си искаме, но решението е на командира.
- Седи там от часове. - Ще говоря с него.
Късмет.
- Уолт. - Здравей, Кели.
Имаме проблем.
Търсачът ни е извън параметрите за безопасност на мисията,
но мислим, че с малко импровизации можем да ги нагодим.
Дневникът потвърждава, че сме задали правилната схема
4 минути и 35 секунди преди старта.
Не откривам грешки в кода.
Уолт?
Вече сме тук.
Кацнахме, не може просто да си стоим на кораба.
- Не искаш ли да търсим признаци на живот? - Разбира се, че искам.
Но първо трябва да разбера какво съм объркал, за да не се повтаря.
Слушай сега.
Те искат да ни водиш.
И аз искам да ни водиш.
Права си. Знам, че си права.
Съжалявам.
Недей, няма защо.
- Всичко е наред. - Не е.
Не е наред. Можеше да убия всички, Кели.
- Не разбираш ли? - Не.
- Ако не беше ти… - Вината не е твоя.
Моя е. Аз оплесках нещата.
- Не. Мамка му. - Аз прецаках всичко.
Уолт.
Спри да говориш и ме изслушай.
Трябва да ти кажа нещо.
Не си виновен ти, аз…
- Предпази екипажа от лошата ми преценка. - Не е вярно.
- Не мога да се доверя на себе си. - Уолт.
Не разсъждавам трезво, трябва да поемеш командването.
Поне за известно време, докато разбера какво се е объркало.
Искаш аз да поема командването?
- Да, временно. - Не говориш сериозно.
Моля те.
Чакай малко. Ще го унищожите ли?
- Астероида? - Само платформата, с която се скачват.
- Как? - Няма време да минираме платформата.
Ще натоварим един модул с всичките ни експлозиви.
Чакай, не може да го мислите сериозно.
- Това е лудост. - Най-сетне двете да сте на едно мнение.
Да минирате платформата, е едно на ръка, но как ще стигнете до там невредими?
Поглеждал ли си навън? Вихри се огромна пясъчна буря.
Става все по-силна, а ти искаш да натъпчеш модул
с нестабилни експлозиви и да кацнеш там?
Защо пък не! Страхотна идея!
Ако ще взривяваме платформата, преди М-6 да я превземат, да тръгваме.
Евакуирахме екипа там на "Феникс".
Кой луд ще пилотира?
Франк Халоран се съгласи, а Макс Хауард ще му бъде втори пилот.
- Аз ще го направя. - Какво?
Няма да моля друг да рискува живота си, много неща може да се объркат.
Затова не трябва да го правиш, имаме нужда от теб.
Всички имат семейства, които ги чакат у дома.
Аз си нямам никого, аз ще го направя. Точка по въпроса.
Ще отида с госпожица Бойд.
- Мисията е опасна, трябва втори пилот. - Това е самоубийство!
Няма друг вариант.
Оценяваме жеста, но отдавна не сте космонавт.
Знаете в какво положение съм, г-н Дейл.
Съпругата ми, синът ми…
Заложил съм много, като всички вас. Може би дори повече.
Трябва да успеем.
Добре.
Дано пилотските ви умения не са атрофирали зад бюрото.
Ще ви проведа опреснителен курс.
- Сержанте. - Какво има?
Вземете Толефсон утре. Тя е по-добра при нулева гравитация.
- За какво говориш? - За разузнавателната мисия, сър.
- Ще се подготвя за следващата. - Будалкаш ли ме, Джарет?
Не, сър.
Това не е покана, а заповед.
Мина инструктаж, знаеш плана. Приготви се.
Не знам дали съм готова.
Защо?
Заради баща ти ли?
Четох досието ти.
Повечето сме от шантави семейства. Иначе нямаше да сме тук.
Да.
Баща ми имаше сериозни проблеми.
Дядо ми също и ако съм го наследила, не искам да…
Не искам да подведа екипа.
Защо не каза по-рано?
Мислех, че ще го потисна, но колкото повече наближаваме…
Не знам дали ще успея.
Баща ми беше пияница.
Като се запиеше, избухваше от нищо.
Спукваше ме от бой всеки път, когато "Падрес" губеха.
А те губеха често.
- Съжалявам. - Няма защо.
Те не са важни.
Ние сме по-добри от бащите си и така го доказваме.
А сега се разкарай и легни да поспиш.
Тръгваме в 6 ч.
- Добре ли си? - Да, сержант.
- Да прегледаме списъка с припаси. - Двайсет бутилки кислород.
ДНК на фаг ламбда. 3,6 kb енолаза, 2 РНК 25.
По дяволите.
- Не разбирам какво става. - Момент. Вие продължавайте.
- Уолт. - Здравей, Кели.
Май открих нещо.
Сигналните пътеки са наред,
но има грешки в предаването между процесора и системите за насочване.
- Това е добре. - Да.
Какво става? Готови ли сте да слезете?
- Не съвсем. - Нещо не е наред с всъдехода ли?
Не, с екипа.
- Какво? - Всички са изключително квалифицирани.
Избрал си най-добрите за тази мисия.
- Благодаря. - Но по една случайност
имаме и най-големия експерт по Титан,
да не говорим за най-добрия екзобиолог, когото съм срещала.
И като командир на мисията
ще проявя небрежност, ако му позволя да се скатае.
- Казах ти… - Преотстъпи ми командването.
Значи кой ще влезе в екипа, решавам аз.
Ще дойдеш с нас. Тръгваме след 30 мин, слагай скафандъра.
- Кели, аз просто… - Това е заповед, Грибъл.
ЗАПИС
Нов живот ни обещаха, на светлинни години от тук ще летим.
Защото съсипахме стария свят и намерихме нов, който да покорим.
Ти каза: "Хей, хора, в Космоса елате с мен.
И заедно ще изградим бленувания рай зелен".
Ала в този момент лъсват всички твои лъжи.
Тази мисия прилича на златна треска за глупаци, уви.
Казваш да се подчиняваме, безропотно да изпълняваме.
Точно като ръководител на мисията.
Понякога тук в реактора човек се чувства самотен.
Музиката ми помага.
Но с всичко, което се случва напоследък,
се чувствам по-вдъхновен да съчинявам песни.
Например за това как искаме да имаме думата.
Писнало ни е да ни потискат, сякаш сме без значение.
ИЗТОЩЕНА БАТЕРИЯ
- Понякога… - По дяволите.
Трябва да сменя батерията.
- Добре ли беше? - Да, беше страхотно!
Кога я съчини, Оли?
- От седмици работя върху нея. - Благодаря ти, че я сподели.
Лилс, по-добре да се връщаме. Пясъчната буря се усилва.
Така ли? Исках да интервюирам Халдир.
Първо да проверим как е навън и тогава ще решим.
- Добре. - Супер.
ХИДРАЗИН
Леко и внимателно.
Внимавай!
Трябва стрелката да е в зеленото или жълтото,
докато преминем над бурята и навлезем в мезосферата.
Тя е на 40 километра височина.
- Проста работа, а? - Да, фасулска.
КЦМ, тук Модул 1. Как е бурята?
Ще се усили много повече, преди да утихне.
Виждаме мълнии в горните атмосферни слоеве.
Западен вятър, 50 възела.
Така.
Скачете се с платформата, преди да го включите.
Успех.
Модул 1 е готов за излитане.
Модул 1, разрешавам излитане.
Налягането на хелия е номинално. Горивните клапани са отворени.
Зелени индикатори. Можем да стартираме.
Запалването е включено. Всичко е в изправност.
Готов ли си?
Запалване.
СЕИЗМОМЕТЪР
Вибрациите ви бяха в граничната зона, но сте стабилни.
Как се справят?
Остават три минути до върха на бурята, но ще стане по-сложно.
Вятърът се усилва, от югозапад е, 65 възела.
Ще попаднат в най-плътната част на бурята. Турбулентността ще се влоши още повече.
- По дяволите! - Какво беше това?
Вибрираме.
Май ни удари мълния. Ускорителите реагират бавно и се друсаме.
Вибрациите се усилват. Дръж го стабилен.
РЪКОВОДСТВО НА МОДУЛА
Мълнията може да е блокирала системата за ориентация.
Ще почнат да се въртят по оста си.
Превключете на спомагателните двигатели, за да разредите статичното електричество.
Да рестартираме двигателите насред пясъчна буря?
Да.
Разбрано, превключвам двигателите.
Давай, Леня, можеш да го направиш.
Скоростта пада.
Опитвам да рестартирам главните двигатели.
Дано да се получи.
Хайде!
КЦМ, губим височина. Друсането се усилва.
Хайде, давай!
Двигателите реагират.
Друсането намалява. Почти успяхме.
МОДУЛ
Невероятна разходка, нали?
- Готова си да станеш космонавт. - КЦМ, Модул 1 е отново онлайн.
Готвим се да влезем в орбита.
Извършваме маневра за скачване със станция "Кузнецов".
Преминавам към радиомълчание, докато не кацнем.
- Разбрано. - Модул 1, край.
Тук Пехотинец 1, докладвай.
Кондор напусна сградата. Чакаме ви в точката за изтегляне.
Прието. Коридор 2-Б е чист, започваме претърсване на станцията.
Хаскъл, с Флеминг претърсете следващия коридор.
Аз и Табаско ще минем оттук. Ще се срещнем на сборния пункт.
Ще се видим от другата страна.
Ей Джей, върви пред мен. Контролният комплекс е вдясно.
Слушам, сержант.
КЦМ, Модул 1 е на финален заход.
Уведомете ни, щом сте в евакуационния модул.
Два метра.
Кацнахме. Входният тунел се разпъва.
Скачихме се.
Ще намаля осветлението, за да привикнат очите ни.
- Вече можеш да дишаш спокойно. - Не и докато съм до тези чудесии.
Да се пръждосваме към евакуационния модул.
Пускам таймера.
Чисто е.
Какво е това?
Има още един кораб на док.
Нямаше го, докато кацахме. Май си имаме компания.
Хаскъл, тук Руис.
Виждаме марсиански модул на док. Вие къде сте?
В източния коридор, чисто е.
Разбрано. С Джарет ще го огледаме отблизо.
- Готова ли си? - Да, сержант.
Чисто е.
По дяволите. Руис!
Трябва да се махаме. По-живо, тръгвай!
Пехотинци, тук Руис. Всички към точката за изтегляне.
Ако до три минути не се махнем, край с нас - тук има бомба!
Повтарям, има бомба.
Скачващите скоби са прибрани.
- Какво е това? - Кое?
Не!
КЦМ, на платформата има войници.
- Бойд, повтори. - В обекта има войници.
Как така са подранили?
Права е, засичаме кодиран радиотрафик на честота на М-6 от "Кузнецов".
Отменете детонацията.
Не можем. Стената е над модула, няма да стигнем навреме.
Има ли как да спрем детонатора дистанционно?
ВРЕМЕ ДО ДЕТОНАЦИЯТА МОДУЛ - 2003-ЛС
АВАРИЙНО РАДИО
До всички части на M-6 в района на "Кузнецов",
платформата ще се взриви, напуснете веднага.
Повтарям, напуснете веднага!
- Какво правиш? - Предупреждавам ги.
Силия, ако не излетим до 30 секунди, край с нас!
По-живо!
Размърдай се!
Тук евакуационен модул.
Платформата е взривена. Мисля, че няма оцелели.
Превод на субтитрите Живко Тодоров