VÄLKOMMEN TILL MÅNEN
MARS 2 250 000 KM
JORDEN 384 400 KM
Oj.
Så vackert.
Jäklar.
Den spelade visst inte in.
-Verkligen? -Förlåt. Det är de här handskarna.
Vi får göra om det igen.
-Men det var jättebra. -Ja.
-Gör precis så. -Okej.
Oj.
Så vackert.
Hallå.
Ja, det är jag.
Jösses, jag...
Jag klarar inte en gång till.
Jag trodde att jag kunde, men jag kan inte.
Gissa hur länge jag väntade när han störtade i Korea?
Två veckor. Jag väntade i två veckor, och mådde så här.
Jag kan inte.
Lugn, mamma. Det kommer att bli bra.
Inget med det här är bra.
Inget.
Hos Baldwins.
Jag är hans dotter. Ni kan prata med mig.
Ja.
Tack.
Så här är det, Kelly. För människorna du älskar.
Så här är det, och det bör du veta.
Pappa.
-Hej. -Hej.
Hej.
Kära nån, så du ser ut.
Jag blev lite blöt, bara. Inget annat.
Det ser illa ut, jag vet, men enligt läkaren är jag oskadd.
Jaha... så bra. Ingen skada skedd, alltså.
-Karen, jag är ledsen. -Ledsen för vadå?
Det var en olyckshändelse. Killar som mäter sina krafter, du vet.
-Men vart ska du? -Till jobbet.
Klockan är bara 06:00.
Jag tänkte få en tidig start. Så...
Skönt att du är hemma.
Hur är det med henne?
Det var en lång natt.
Tack. Hej.
Välkommen till Jamestown. Al Rossi, befälhavare.
Hejsan. Tracy. Trevligt att träffas.
Vi har mötts förut. Två gånger, faktiskt.
Kära nån. Förlåt mig. Jag är så dålig på att minnas ansikten.
Det gör inget. Du minns det som räknas.
Det var inget dåligt välkomnande ni har ordnat.
Ärligt talat hoppas nog alla bara på att komma med på Carson.
Självklart.
Säg hej.
Men ärligt talat är vi förtjusta att ha dig här, Tracy.
Att få ge alla på jorden en glimt av allt vi gör här uppe,
det är jättepositivt för Jamestown.
Instämmer, sir. Väldigt roligt att vara här.
Och om det är okej, har vi en liten tradition här på Jamestown
för nyanlända.
Tracy Stevens, härmed...
Jäklar.
...döper jag dig till Jamestowns nya Linus.
-Linus? -Ja, du vet, från Snobben.
Varför är jag Linus?
Du är gröngölingen.
Alla andra i din besättning har varit här uppe förut, så...
Ser man på.
Showen är slut. Fortsätt jobba.
Nick, som första officiella jobb nu när du inte längre är Linus
kan du väl ge den nya Linus vår standardorientering?
Gärna, chefen.
Hej. Hej.
Här begynner visningen av vårt enkla slott, min dam.
Fånigt. Så, all ström,
livsuppehållande åtgärder och kommunikationssystem går här
och vidare ut till alla modulerna.
Så fortsätter vi.
Okej.
Här utför vi alla våra forskningsprojekt. Geologi, biologi, kemi.
Station för ögontvätt där borta till vänster,
ifall man får regolit i ögonen, vilket gör väldigt ont.
Tro mig.
Det kommer in överallt.
Under naglarna, in i munnen och näsborrarna,
du vet, de nedre regionerna.
Men ingen fara. Man vänjer sig.
-Okej. -Tyvärr.
Gerald är vår kemist, och han är grym på att göra hembränt.
Får vi ha sprit här?
ETANOL
Tja, det är inget som uppmuntras,
men ibland behöver man en liten hutt efter en lång dag,
om du fattar.
Ja. Jag klarar mig nog ändå, men tack.
Trevligt att träffas, Gerald.
Okej. Bra.
Bry dig inte om honom.
Alla kemister är lite underliga.
Det är nog för att de nästan aldrig får komma ut.
Det här är basens hjärna. Ops/Comm.
Oj, det ser större ut än jag trodde.
Ja, så säger alla i början. Vänta några veckor bara.
Här är befälhavare Rossis rum.
På andra sidan finns sjukan och kvartermästaren.
Så om man slår i huvudet eller behöver mer toapapper, går man dit.
Bakom mig finns avdelningen för bygg- och gruvoperationer.
Tuzell och Peterson spelar skjortan av oss i poker på fredagskvällarna.
Bra att veta.
Jag är inte så dålig själv. Jag renrakade min besättning i förra veckan.
Jag är rätt säker på att Peterson fuskar, så var på din vakt.
I förra veckan vann han Erics hela lasagneranson.
Läskig blick, Eric.
Här borta finns LSAM -flygkontrollen och EVA-operationer.
Som en av våra månlandarpiloter kommer du att snacka mycket med dem.
Det här är Julie. Hon är din kommunikatör, och här är Mark.
Kul att träffas. Hej, Mark.
Paul, jag tror att...
...vi har nog med material för mr de Cordova. Tack.
Okej.
Vidare på färden.
Så, hurdan är Johnny, förresten?
Han är toppen.
Jag visste det. Och Ed? Är han verkligen...
-Är han verkligen full jämt? -Nej. Det är kaffe i muggen.
Jag förstod väl att han bara fejkade.
Du vet...
Jag ville inte säga det förut, men när jag gick sista året i high school
såg jag dig rädda Molly Cobb på tv.
Nu känner jag mig verkligen gammal.
Nej. Förlåt. Du är inte...
Det förändrade mitt liv.
Jag minns att jag tänkte: "En dag ska jag bli hon."
Bildligt talat, förstås, jag är inte...
-Självklart. -Jag är inte... Ja.
Tack, Nick.
Ingen orsak.
Vidare till modul 1.
Tre tv-kanaler.
Tyvärr är det den med mest tid på månen
som väljer kanal.
Beklagar, Linus.
Säg Tracy.
Okej.
Här förvarar vi färdigmaten. Ny sändning varannan vecka med obemannad farkost.
Lasagnen går åt fort, och jag avråder bestämt från linserna.
Det här var alltså den gamla Jamestown-basen.
Ja. Det var här allt började. Svårt att fatta, va?
I alla fall, se till att slänga soporna i de här behållarna.
-Vi har problem med myror. -Myror?
Ja, du vänjer dig snart.
Visst ja! Om du vill ringa, skriv upp dig där så får du 15 minuter.
Så enkelt? När Gordo var här uppe var det en massa byråkrati.
Det var mycket irriterande.
Nu är det en helt vanlig telefon. Ring vem du vill.
Har du Johnnys nummer?
Jag bara skojar. Kom nu.
Jag ska visa dig din sovplats.
LÅT INTE DETTA HÄNDA DIG
Du har A-skiftet.
Det bästa. Tro mig. Sovplats tre. Här.
Skåpet är ditt eget. Normalt skulle du behöva dela med kojpartnern.
Kojpartner?
Ja, sovplatserna räcker inte för alla.
De åtta som jobbar nattskift
måste dela sovplats med de nyanlända.
Det låter hemskt.
Det är det också på sätt och vis, men bekymra dig inte om det,
för befälhavare Rossi tyckte att du skulle ha en egen sovplats.
Fint att vara adlig.
-Hälsa och tacka från mig. -Ska bli.
Vi får inte röka här.
Visst ja. Men jag kan ju alltid använda fantasin.
Okej.
Vad är det där?
Det är bara ventilationssystemet.
Som med allt annat... vänjer man sig.
Kom så ska vi träffa chefen för din LSAM-besättning.
Din hala jäkel. Men det räddar dig inte.
Kolla in det här.
Försök inte.
Beklagar. Jag förutsåg det där.
Spelet är slut. Siktet inställt...
Avfyrning.
Nu är du rökt.
Jösses.
Det där kallas en enkel seger.
Det där kallas svintur, Gordo.
Vi säger två av tre. Oj. Inte bra. Varningssignal.
Jösses, Ed, du brinner.
Du har eldslågor under vänster motor.
Helvete!
Skjut ut dig och gå hem.
Snarare simma hem...
Vilken jäkla röra.
Vems idé var det?
Titta inte på honom.
Ge mig ett enda gott skäl till att inte ge er flygförbud båda två.
Jag tar hela ansvaret för...
Sen när? För nånting?
-Molly, jag... -Sätt dig.
Jag bestämmer vem som får flyga och när.
-Du kan inte. -Jo, det kan jag, Ed.
Ni bar er dumt åt. Båda två.
-Molly, jag... -En liknande grej till...
Det ska inte upprepas.
Jag ger mitt ord.
Så försvinn. Snabbt.
Ska bli.
-Var det allt? -Vadå?
Bara en lindrig reprimand.
Vi kan inte låta dem göra så ostraffat.
Om man så heter Ed Baldwin eller Charles Lindbergh.
Det gick överstyr för honom.
Sånt händer jämt. Ingen stor sak.
Ingen stor sak?
De där planen kostar över två miljoner dollar styck.
Vill du säga samma sak till presidenten?
-Gärna det. -Det tror jag säkert.
Molly.
Jag vet att du och Ed står varandra nära,
men det vore nog klokt om du redan från början i din tjänst
sätter en viss standard och...
Jag är chef för astronautavdelningen nu. Stämmer det?
Ja. Det stämmer.
Okej. Så här ser jag det. De kommande månaderna
är de här mina underordnade.
Och jag styr dem på det sätt jag anser lämpligt.
De är piloter,
inte skrivbordsnissar.
Saker kan hända. Allt går inte precis som planerat.
Saker kan hända. Bra attityd. Det kanske borde bli NASA:s nya slogan.
Jag behöver inte motivera mina beslut för nån av er.
Ha en bra dag!
Träningen för framdrivningssystemet är flyttad...
TYSTNAD
Ja, tamejf...
NASA ROSALES JSC
Rätt coolt, va?
Ja, det är coolt.
Du kan väl berätta lite om dig själv, "Alieda"?
-Aleida. -Aleida.
Just det. Berätta din historia.
Jag har egentligen ingen historia.
Nåja...
...hur hamnade du här hos oss på Apollo-Suyuz?
Det är inte så intressant.
Över 100 sökande, och du kommer ur det blå och får jobbet?
Det är rätt intressant, får jag säga.
Du är inte mycket för att prata, va?
Nej.
Nåja...
...kul att ha dig ombord.
Ja.
Teamet för dockningsdesign jobbar där borta.
Du jobbar hos oss i Ops
med procedurer och tidslinjer för dockningsmodulen.
Här har vi Elaine, Hank, Bobby.
De flesta av oss var med på Apollo-tiden.
Om du har några frågor, så bara fråga.
Välkommen till Apollo-Soyuz.
En gång i månaden flyger du upp de hemvändande till rymdfärjan.
Du hämtar den nya besättningen och tar dem ner hit till Jamestown.
Annars är ditt jobb att hämta hit obemannade sändningar
från olika platser på månytan.
Du landar, hakar i kabeln,
vinschar upp containrarna i lastrummet och tar hit dem.
Så lastar du ur, tankar, gör systemkoll och en massa underhåll.
Jag fattar. Jag är i princip en lastbilschaffis.
Vi får hit många piloter som tror att de vet bäst,
så låt mig ta dig ur den villfarelsen genast.
Jag är gammal i gamet.
Jag känner den här besten utan och innan.
Det här är ingen Piper Cub.
Den är som en vildhingst. Man måste ha lätt handlag.
Jag fixar det nog, Doug.
-Autostart gjord. -Håll den stadigt.
Försiktigt.
Fan.
Sätt tillbaka handen på ACA och låt den byta automatiskt till P167.
-Sådär ja. -Okej.
Uppfattat.
Nu kan jag. Jag har dig!
Hoppla!
Okej.
"Mannen bredvid dig på T-banan
verkar som Stålmannen för mig,
det de brukade kalla en gud.
Så enkelt för honom att flörta,
att få dig att le,
att höra ditt gyllene skratt och skämta med dig igen.
'Får han ditt telefonnummer före nästa hållplats?'
är ett spel för gudar.
Min tunga skulle splittras innan jag sa ett ord
om du ens tittade på mig."
Fragment nummer 16.
Men se på dig.
Hej.
Det där var jättebra.
Du var jättebra.
Du undrar väl hur en bartender kan bli poet.
Nej, du har alltid tänkt mer än du har sagt.
Ja. Efter ett tag slog det över,
så nu pratar jag utan att tänka.
Bor du i Texas än?
Austin. Ja.
Självklart.
Du flyttade till månen, hörde jag.
-Ja, jag köpte en andelslägenhet där. -Varför inte?
-Hej. -Hej.
Ellen, det här är Elise, min partner.
Hej, Elise.
Jag har hört så mycket om dig. Vi läser jämt om dig i tidningen.
Förlåt att jag stör. George vill presentera dig för nån.
Okej.
-Förlåt, jag... -Ingen fara. Gå du.
-Trevligt att träffas. -Tack detsamma.
Tack för att du kom.
Kul att träffas.
Ellen. Hej, förlåt, jag...
Jag ville bara...
Vore det knäppt om vi gick och tog en drink nån gång?
Nej. Inte alls. Det vore trevligt.
-Prata lite. -Ja.
Jag har en uppläsning i Amarillo imorgon,
men jag är tillbaka i Houston om några veckor.
Okej.
Bra.
-Okej, vi ses då. -Okej.
Klippet där du kliver ut på månytan var nåt alldeles extra.
Om bara Neil Armstrong hade varit så sexig i rymddräkt.
Lägg av, Johnny.
Jag tyckte själv att Neil såg rätt bra ut.
Hur har dina första dagar på Jamestown varit?
Alla har varit så välkomnande.
Det har varit toppen. Det är som en by här uppe.
Tja, hälsa till alla byborna där uppe från oss.
Ska bli, Johnny.
Tracy Stevens, mitt herrskap. Vår första gäst nånsin på månen.
Tack, allihop. Vi ses snart, Johnny.
Ron och Nancy tittade säkert på. Rätt coolt.
Jag föredrar Letterman.
Okej.
ÄGGRÖRA
Närmar mig 42 Alpha.
Närmar mig 51 Foxtrot.
-Hur är maten? -Den tjänar sitt syfte.
Hej, Gordo.
Vad i all världen håller er far på med?
Bra fråga.
God morgon från månens sydpol.
Här är Tracy Stevens, som önskar alla er dagjobbare en solig dag på 88,5,
New Yorks första val...
Fortsätt rocka med WHU FM.
Hej, alla. Tracy Stevens här,
som rör upp måndamm för lyssnarna av K-Billy's Sounds of the '70s.
-Ni lyssnar på Hot 97. -Houston 96,7. The Brick.
Närmar mig 26 Yankee.
Med den blågröna jorden vid horisonten och Vintergatan ovanför
och stjärnorna och solen, större än man kan föreställa sig.
Johnny, man kan inte undgå att känna vördnad inför universum.
Oj. Astronaut Tracy...
Närmar mig 85 Charlie.
En mån-dag är väl 655 timmar lång. Stämmer det?
Det stämmer.
Ed, det blir, vadå, 30 baksmällor?
-Allt väl, pappa? -Jadå.
Det ingår i träningen.
Ni hör Tracy Stevens direkt från månen,
och ni lyssnar på Morning Zoo på KQ 92.
Tja, det är mycket arbete, mycket poker,
men jag stortrivs fortfarande.
Ni borde komma upp och hälsa på.
Jag kan bli den förste som skickar ogiltig underhållscheck från månen.
Skönt som fan.
Varför är M16 vitmålad?
För att inte smälta dina handskar.
Temperaturen kan bli så hög som 120 grader på månen.
Du har väl med dig solfaktor, Bernitz?
-Det här är galenskap. -Snacka om.
De har inte gett oss riktlinjer för
när det är tillåtet att avfyra de här.
Det är er turdag idag.
Här har jag insatsreglerna för strid på månen.
Direkt från försvarsministern.
Snällt av dem att ge oss dem innan vi sticker.
De ändras antagligen under vägen.
-Och igen när vi landar. -Lystring.
Jag har gått igenom dem med general Bradford, och...
Ni kan läsa luntan på er fritid.
Kontentan är följande:
När ni återtar 357 Bravo
får ni inte avfyra era vapen
utom som svar på fientlig handling eller fientlig avsikt.
Exakt vad är "fientlig avsikt"?
"Fientlig avsikt" är mitt ansiktsuttryck om jag tvingas läsa det här för er.
Befälhavare... ta befälet.
Ska bli, ma'am.
Lycka på resan.
Vi planerade hela året att stjäla arméns maskot.
-Mulåsnan? -Nej, en hel skock.
-De har fler än en. -Du menar nog en hjord.
Vi släppte ut dem ur stallet. De sprang vilt.
-Amiral Baldwin. -Lediga.
-Pappa. -Hej.
Förlåt att jag är sen.
Jag hämtar en tallrik.
Ta fram en stol till, bara.
Jag måste nog gå.
Jag och Jimmy ska ringa mamma snart.
-Måste du gå? -Ja.
-Hälsa henne från oss. -Jadå.
Spaghettikväll.
Ja, jag trodde inte att du skulle komma.
Ja...
Det är rätt bra med folk där ute ikväll.
Ja.
-Hoppas att du är hungrig. -Vilken fest.
Jag skulle vilja stanna, pappa, men jag måste hjälpa Ashley servera, så...
-Måste du? -Ja.
På vägen hit såg jag att Kahns Vrede går på Alabama.
Du kanske kan smyga iväg och vi ser den sena föreställningen ikväll.
Kelly och jag såg den i förra veckan.
-Var den bra? -Ja.
Men Spock dör.
-Vad pågår? -Ta på din syrgasmask.
-Va? -Din andningsmask.
Jösses.
Larm för hög koldioxidhalt.
-Hög CO2? I vilken modul? -Vet inte!
Toxisk atmosfär upptäckt. Förbered eventuell evakuering.
Detta är ingen övning.
Upprepar, detta är ingen övning.
Falsklarm, gott folk.
Vad tusan hände?
Datorn avläste ökning av CO2.
Vi hade visst en blockerad ventil i kvarter B.
Herregud.
Förlåt. Jag kan inte sova.
Jag kan inte sova, så jag försökte...
Tracy, du har varit här uppe en månad.
Och ärligt talat har det inte gått nåt vidare, eller hur?
Nej, sir.
Och du har fem månader kvar här.
Jag har väl haft svårt att...
...anpassa mig till livet här uppe.
Låt mig ge dig ett gott råd.
Det är min andra tjänstgöring här och...
...jag har lärt mig att när man är här uppe på Jamestown
och lever i samma utrymme dag efter dag,
måste man ta till sig...
Har du druckit?
-Du är berusad. -Nej, bara...
Du är en av tre månlandarpiloter här på basen.
Tänk om det blev nödläge och vi måste evakuera?
-Jag är okej. -Nej, det är du inte.
Det här är oacceptabelt. Jag rapporterar det här.
Nej. Gör inte det.
Om du anmäler mig till Houston, får jag flygförbud.
Det här är mitt liv.
Snälla.
Kan du inte vara snäll och ge mig en chans till?
Okej.
Men sötebrödsdagarna är över, förstått?
Okej.
-Inga fler intervjuer. Ingen mer press. -Inga problem.
Och jag sätter dig på ett träningsprogram på B-skiftet...
...utöver dina vanliga plikter.
Dubbla skift.
-Alltså får du... -Dela sängplats.
Om du misstycker kan du sova på golvet vad mig beträffar.
Det var allt.
Hej, Deke.
Äntligen kom jag till månen.
Jag vet inte vad folk ser i det här jävla stället.
Den är bara ett stort klot av grå jord.
Jag vet inte. Jag trodde väl att den skulle vara nåt speciellt.
Jag känner mig som om jag...
...bara driver omkring här ute...
...ensam.
Ingen att prata med.
Frånsett dig.
Om du kunde, skulle du säga åt mig att knipa igen, men...
...det kan du inte, så...
...tyvärr får du lyssna på mig.
Jag saknar mina pojkar.
Jag saknar min säng. Till och med mitt badkar.
Jag vet.
Jag vet. Vad fan har jag att klaga på?
Jag måste sluta gnälla, jag vet.
Jag borde vara nöjd.
Jag har fått allt jag nånsin önskat.
Det är bara det att nu när jag är här...
Jag vet inte.
Det känns så...
...tomt.
Pappa?
Hej, pojkar.
-Vad gör du? -Inget särskilt.
Bara tränar.
Som i garderoben?
Ja. Som i garderoben.
Vilken garderob?
Häromdagen fann jag honom i garderoben med rymdhjälmen på.
Är allt bra, pappa?
Ja. Du har betett dig lite konstigt.
Jag mår bara bra.
Jag bara förbereder mig på att återvända till Jamestown.
Mycket att hålla reda på, ni vet.
Mycket att få in i skallen.
Jag måste vara förberedd.
-Funkar det? -Ja.
På sätt och vis. Inte lika...
...bra som jag hade önskat, men...
Bottnar det i det som hände förra gången?
Vad vet du om det?
Alltså, mest bara det som sades i nyheterna på tv.
Du måste flyga ms Poole hem när hon bröt armen,
och allt var liksom annorlunda efter det.
Du åkte aldrig upp igen.
Just det.
Ni vet, man...
Man försöker visa upp en positiv attityd.
Vara stark för familjen.
Man säger att man är i säkerhet...
...och att allt blir bra.
Men...
...sanningen är, pojkar...
...att ibland blir inte allt bra.
Ibland...
...händer saker man inte kan kontrollera.
Det kan gå fel på ett ögonblick.
Och man inser att...
Jag insåg där uppe att jag var svag.
Jag var rädd.
Så jag försöker bränna bort det där ur medvetandet.
Den där rädslan.
Innan jag åker dit igen.
Och hur går det?
Inget vidare.
Vi kanske kan hjälpa.
Jag önskar att ni kunde, men...
Jimmy har visst en idé.
-Kanonkula! -Din skit!
Ner med dig.
När hände det här?
För ungefär två månader sen.
-På discodans? -Han älskar det.
-Oj. -Han och Peter går dit varje lördagskväll.
Vid det här laget har de väl lärt sig dansa hustle.
Kör han med väst och lång krage och allting?
Ja, hela köret.
-Huset bjuder. -Tack, Karen.
Karen, inte behöver du bjuda.
Nonsens. Så kul att se dig igen.
Ja, jag medger att jag blev förvånad att höra att du hade köpt stället.
Det var jag också. Tro mig.
Du har verkligen lyckats få baren att se ut...
-Något mindre sunkig? -Ja.
Ja. Men bara ett litet steg i taget.
Jag är lite osäker på de där.
De där, ja. Du och alla andra.
Om du nånsin vill jobba som bartender igen, säg bara till.
Nej, nej. Tack, men...
Jag bor i Austin nu med min flickvän.
Men så underbart.
Gratulerar.
Du är alltid välkommen tillbaka, hör du det?
-Tack, Karen. -Okej.
Skål.
Sa du att Larry jobbar på Boeing nu?
-Ja. -Jaha.
Han trivs där.
Skapliga arbetstider. Mindre stressigt.
Du har... verkligen lyckats bra.
Funderar ni på barn, eller...
Jag vet inte.
Vi har pratat om det.
Elise vill absolut ha barn.
Men inte du?
Jag har fått nog av sluddrande, dreglande människor.
Det förstår jag.
Kom du...
Kom du nånsin på vilken dikt som handlade om dig?
Det tog lång tid att skriva den.
Att kunna skriva den...
Ja.
Hursomhelst var det länge sen.
Jag fick äntligen ordning på livet.
Gjorde klart min magisterexamen.
Jag kanske fortsätter undervisa. Jag får se.
Såvida inte... jag blir nästa hovpoet.
Visst. Det är ju självklart.
Ja.
Jag borde åka hem. Det börjar bli sent.
Köra hela vägen tillbaka till Austin ikväll.
Okej.
Det här var trevligt.
Ja. Det var det.
Så det här är väl adjö.
Jag antar det.
Hej då, Ellen.
Hej då.
Vad tror du att det är i väskorna?
En sak är säker, det är inga leksaker.
Välkomna till Jamestown. Jag är Al Rossi, befälhavare här.
När ni har installerat er, tar vi en debriefing i mitt rum om ert...
-...uppdrag här uppe. -Uppfattat.
Bernitz, det är visst första gången för dig här uppe.
Det stämmer.
Vi har en liten tradition för nyanlända.
Charles Bernitz, jag döper dig härmed till Jamestowns nya Linus.
-Linus? -Det är från Snobben.
Stevens, du får träna upp Charles
på avancerade månlandaroperationer för deras uppdrag.
Han har kört simuleringar, men inte flugit här uppe. Uppfattat?
Ska bli, sir.
Visa dem till A-kvarteret nu,
och sen kan du ge Linus här standardorienteringen.
Uppfattat. Följ mig, allihop.
Måste jag bli kallad Linus?
Du vänjer dig snart.
Oj.
Du hade ett exakt likadant NASA-askfat på ditt kaffebord.
Det är samma. Jag har inte hittat rätt plats för det.
-God natt, hör ni. Tack för idag. -Tack, Karen. Vi ses imorgon.
Jag minns en gång när jag och Jimmy sov över hemma hos er.
Det var sent. Vi larvade oss en massa,
och amiral Baldwin började bli riktigt irriterad.
Vi var livrädda för honom.
Ja, han kan vara lite skrämmande ibland.
Plötsligt slogs sovrumsdörren upp och du kom ut.
Tur att det inte var amiral Baldwin.
-Och du sa: "Men för attan, pojkar!" -För attan?
Ja, redan då tänkte jag: "Vilken vuxen säger 'attan'?"
Jag, tydligen.
Sen sa du: "Lägg av nu och gå och lägg er på en gång."
Du sa det högt, så att amiral Baldwin skulle höra.
Sen gjorde du så här.
Och du viskade: "Var lite tystare."
Det var jättebra.
Jag tänkte jämt: "Världens bästa mamma."
Eller åtminstone topp fem.
Jaså? Topp fem?
Okej, vilka var bättre?
Mrs Henry gjorde kakor med chokladbitar och valnötter.
-Och mina ambrosiakakor. -Dem har jag förträngt.
Lägg av. Det har du inte.
Men jag minns en annan gång när jag skulle komma tidigare på lunch.
Jag kom dit. Dörren var olåst, så jag gick in.
Jag hörde musik. Det var visst Elvis.
-Åh nej. -Jo. Och där var du.
Du dansade mitt i rummet.
Helt ensam.
Jag hade aldrig sett nån dansa ensam förut.
Självklart. Vilken idiot dansar ensam mitt på dagen?
Jag tänker fortfarande på Shane...
I princip varje dag.
Det var skiljelinjen i mitt liv.
Före och efter, som...
...f. Kr. och e. Kr.
När han fanns och... när han var borta.
Samma här.
Bra jobbat idag, Danny.
Det är mitt jobb.
Nej. Ditt jobb är att skydda vårt land.
Okej.
-Mitt sommarjobb, då. -Ja.
-Attan också. -Försök inte.
God natt.
God natt, mrs Baldwin.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson