Když já můžu předstírat radost, oni taky.
Šedesát let socialismu zbaví úsměvu každého, soudružko.
Sergej Orestovič Nikulov.
- Sergej Orestovič Nikulov. - Margo Madisonová.
- Sergej Orestovič Nikulov. - Thomas Paine.
- Sergej Orestovič Nikulov. - Ellen Wilsonová.
- Thomas Paine. - Těší mě.
Promiňte, nemluvím plynně.
Dobře. Zdravím.
- Vítejte. - Zdravím.
Zdravím.
Danielle Pooleová, velitelka Apolla. Vítejte v Houstonu.
Stěpan Petrovič Alexejev. Velitel Sojuzu.
Vzrušující den, že?
Bude to skvělá mise pro obě země a celý svět.
Přibližně v sedm hodin
bude příslušná kosmická loď na pozici
s dokovacím modulem připojeným k velitelskému modulu Apolla.
Sojuz se otočí o 60 stupňů a zůstane na pozici,
zatímco Apollo bude rotovat kolem vektoru rychlosti až do kontaktu.
A finální dokovací proces zakončí měkké zachycení.
Nějaké dotazy?
Po pevném spojení bude následovat vyrovnání tlaku hlavní komory.
Astronaut číslo jedna vstoupí do dokovacího modulu z Apolla
a zavře poklop.
Astronaut číslo dvě zůstane u ovládacího panelu velitelského modulu.
A astronaut číslo tři ze Sojuzu otevře poklop dokovacího modulu,
zatímco astronaut číslo čtyři také zůstane u ovládacího…
Kosmonauty byste neměla nazývat „astronauty číslo tři a čtyři“,
jako by byli druhořadí.
Navrhujeme „kosmonaut číslo jedna a dva“.
Jistě.
Omlouvám se.
Terminologie je čistě pro zjednodušení,
ale poznačím si to.
Také navrhujeme nazvat misi „Sojuz-Apollo“.
Pro zjednodušení.
Pardon.
Přejděme ke komunikaci mezi loďmi.
Naši astronauti a vaši kosmonauti spolu budou muset komunikovat.
Souhlasím. Jaký je váš šifrovací protokol?
Prozradím vám ho, když vy mi prozradíte váš.
Vy první.
Dobře.
Možná bychom měli mluvit o něčem základním.
O samotném dokování.
Nejlogičtější bude,
když nám poskytnete svůj dokovací systém Sojuz,
který nainstalujeme na náš modul.
Strana Apolla bude aktivním mechanismem
a Sojuz pasivním a…
Strana Sojuzu bude aktivním mechanismem
a Apollo pasivním.
Museli bychom to celé přepracovat.
Ano.
Prokrista, co to bylo?
Posuňte harmonogram.
Paine.
Ano, pane senátore, omlouvám se.
Jsem o čtyři hodiny blíž zániku vesmíru,
a vůbec nevím, čeho jsme dosáhli.
No… To je pokrok, v sovětském stylu.
Oni nic neprozradí nám. Ani my jim.
Pokud se nepodělíme o základní informace,
jak se máme někam dostat?
Taky že ne.
Co?
Nic neudělá Pentagonu větší radost.
Protahujte to, dokud to Sověti nezabalí
nebo prezident nezapomene na to, že tenhle bláznivej nápad vůbec schválil.
- Ach bože. - Skvělý.
Vážně skvělý.
Margo, věřím, že ty to nedopustíš.
DOKONALÉ PLÁNY
Připrav se.
Pal.
Opatrně, Frede Astaire.
Ve skafandrech je to dost divný.
Střelnice je volná.
Charlesi, zkontroluj terč.
Vedle jak ta jedle.
Vážně? Ne.
Cože?
- Úplně minul terč. - Minul i zábranu.
No tak!
- Víte, kam to letělo? - To nevím.
Může být na orbitě.
Nikdo tady ještě nestřílel,
takže podle všeho může ta kulka letět kolem Měsíce
a zakrátko se vrátit.
To nikdo neví.
Ale Vanci,
jen pro jistotu,
být tebou, nestála bych na stejném místě.
- Kruci. - Na mě nekoukej.
Dostala tě.
No tak, Vanci. Střílej dál.
Letová kontrolo Jamestownu, LSAM 2 právě odstartoval.
Jak si to užíváte?
Bezva. Skoro cítím vítr ve vlasech.
A já tu trysku.
Tak jo. Ten stín v Shackletonu bude pro naše cvičení simulovat noc.
Během mise musíme přistát rychle a nenápadně,
aby Rusové neměli čas zareagovat.
Rozumím.
Jak blízko ke dnu kaňonu se můžeme dostat?
Tak na pět metrů.
Pět metrů?
Já jo. Mám s touhle bestií spoustu zkušeností.
Nedoporučovala bych jít pod 20.
Jo, pod 20 jít nechci.
Tak jo, poslední kolo. Připraven?
Připraven.
Máš to v rukou. Žádný blbosti.
Rozumím.
Jejda.
Dobře. Nespěchej.
Hezky rovně.
Vyrovnej to.
Provedeme pár nízkých přeletů
a pokusíme se přistát, ano?
Pozor. Sleduj rychlost. Nepřežeň to.
- Držte se. - Ježíši.
To zvládnu.
Zvládnu to. Kruci.
Přebírám to.
- Zatraceně. - Co to bylo?
Zase řídíš pod vlivem, Bernitzi?
Moc vtipný.
Bestie proradná.
Tak jo. Tracy, přeber řízení.
Charlesi, budeš si to muset nacvičit později.
- Rozumím. - Rozumím.
Tak jo.
Znáte to rčení, že „hovno padá z kopce“.
A tohle je oficiálně úpatí kopce.
Musíme vymyslet nový design dokovacího systému modulu,
který se nezakládá na žádném předchozím systému.
Říkal jsem, aby ses nehlásil, Vicu.
Tady nejsi na střední. Co je?
Máme navrhnout zcela nový dokovací systém?
Tak zní příkaz.
Šéfové ho chtějí, a to rychle.
Bez strukturálních dat o rozhraní Sojuzu?
První návrhy chci mít na stole do rána.
- Jak máme… - Já tě slyšel.
Tak proč jste mi neodpověděl?
Je to problém designu pro konstrukční tým, do kterého nepatříš.
Pokud je něco zajímá, zeptají se.
Jsi v operačním na základě svých zkušeností.
Hleď si svého, Aleido. Prosím.
Tome.
- Neříkej to. - Prosím, zastav to.
- Ne. - Nikomu se do toho nechce.
- Prezidentovi jo. - Ten si to ani nepamatuje.
Můžeš to do pěti minut zrušit.
Asi ano. Ale nezruším.
Chci to udělat.
Proč?
To podání ruky ve vesmíru je moje zářící město na kopci.
Cože?
Město na kopci. Však víš, John Winthrop.
„Budeme zářící město na kopci, bude nás sledovat celý svět.“
Ale tentokrát bude sledovat naše zářící město na obloze.
Čtyři astronauti a dvě lodi netvoří město.
Nechápeš to. Tohle je kvůli historii.
Až budou lidé psát dějiny této doby,
řeknou, že v nejchladnějších hlubinách studené války,
kdy byl souboj o vesmír nejostřejší,
Amerika a Sovětský svaz odložily své spory stranou
a spojily se v symbolickém gestu, které inspirovalo svět
a pomohlo položit základy ke smíru
a mírovému soužití mezi supervelmocemi.
Vážně tomu věříš?
Možné je všechno. Ale Amerika musí jít příkladem.
Tak to řekl sám prezident. „Město na kopci.“
My ho nepostavili, ale musíme se snažit, aby zářilo.
- Pak musíme jako první ustoupit. - Ne. To nejde.
Prosaď kompromis, najdi oboustranně výhodné řešení.
- Co třeba? - Nevím. To je tvůj úkol.
Kruci.
Demonstranti po celé zemi kritizují start jako nebezpečný
kvůli povaze nákladu,
který obsahuje potřebnou zásobu jaderného paliva
pro lunární základnu Jamestown.
Přinášíme vám živý přenos z odpočítávání startu na Guamu.
Páni. Mají to tam dobře zabezpečené.
Je tam celá flotila.
Nevypadá to moc bezpečně. Co když ta věc exploduje v atmosféře?
…třetí fáze rozšíření kolonie Jamestown.
Proto startujeme uprostřed ničeho, Karen.
Je to riskantní, jasný?
To není jen další náklad. Ta věc převáží plutonium.
…dva, jedna.
Zážeh.
Vidíš?
Žádná velká radioaktivní exploze. Jen další den v kanclu.
Hurá.
Obří americká zásobovací raketa právě odstartovala
a mnoho lidí si oddechlo.
Tati?
O čem jsi psal esej k přijímačkám?
Ach bože. To už je dávno.
Nejspíš o tom, proč se hlásím na akademii.
Díky, tati.
Prostě… jim řekni, kdo jsi.
Budeš se jim líbit.
…během probíhající krize v Panamě.
Hlavní zásobovací raketa…
Dobře. Kdo jsem?
…prvkem amerického vesmírného programu.
Raketa se může na Guam dopravit jedině přes Panamský průplav…
KDO JSEM?
…pro pozemní přesun je příliš velká.
Ale po odvážné záchraně amerických vojáků,
která skončila smrtí dvou členů panamské stráže…
Proč jste mě adoptovali?
No tak, Kel.
To přece víš. Říkali jsme ti to nejmíň tisíckrát.
Když jsme vešli do toho adopčního centra
a viděli jsme tě sedět u okna,
jak jednomu z mladších dětí pomáháš s puzzle…
Bylas tak milá a trpělivá.
Hned jsme měli jasno.
- Láska na první pohled. - Jo.
Ne, myslela jsem, proč jste si nepořídili další dítě.
No, Kelly…
…bylo to těžké.
Měla jsem nějaké zdravotní problémy a myslela jsem, že už to nepůjde.
Pak jsme v televizi viděli zprávy.
Říkali tomu operace Babylift.
Jo, volals mi ze Shamrocku, když to šlo v televizi.
Jo, vzpomínám si.
Sledovali jsme to spolu po telefonu.
Hotel Shamrock?
To je tak deset minut jízdy odsud.
Jo, chvíli jsem tam bydlel.
Dočasně.
Bydleli jste odděleně?
Prožívali jsme těžké období.
Po Shaneově smrti.
Jo.
Stále jsme se moc milovali.
Ale při pohledu na druhého jsme viděli jen jeho.
Pak jsme viděli tu zprávu.
Všechny ty děti z Vietnamu,
které sem převezli v naději, že tu budou mít lepší život.
Celou cestu jsme nemluvili o ničem jiném.
Tolik jsme se těšili.
Tolik slov jsme spolu nepromluvili už několik týdnů.
Jo.
Takže jsem byla vaší…
…náplastí.
Co? Ne.
Nebylas žádnou náplastí, Kelly.
Zlato, bylas transplantací našich srdcí.
Jo.
To nic, mami.
KDO JSEM?
Netušila jsem, že máme přinést dárky.
Ani já ne.
Díky. To je moc milé.
Ráda bych vás oba poznala blíž.
Co vás přivedlo k vesmírnému programu?
- Dobře. Já začnu. - Jo.
Dobře.
Vždycky jsem milovala létání. Už jako malá holka.
Otec mě to naučil. Dělal nákladního pilota v Memphisu v Tennessee.
Tam nahoře v oblacích
mám vždycky pocit, že mu jsem nablízku.
A když v NASA otevřeli program pro astronautky,
skočila jsem po té šanci.
Já byl v sovětském letectvu.
Na výcvik pro kosmonauty mě vybral můj nadřízený.
Vstoupil jsem do programu.
- Jídlo. - Díkybohu.
Tohle je boršč a pirožky z nejlepší ruské restaurace ve městě.
Z jediné ruské restaurace ve městě.
Nějaký problém? Je s tím jídlem něco špatně?
Rádi bychom
hamburgery.
Hamburgery?
Prosím. Ráda tě vidím, Dani.
Dáte si něco k pití?
Vodku?
Máte Jack Daniel's?
Jo, myslím, že tu bude.
Na Apollo-Sojuz.
Ne.
Na Sojuz-Apollo?
Ne, přípitek má svůj řád.
Nejdřív připíjíme na padlé kamarády.
Na Vladimira Komarova,
Viktora Pacajeva, Georgije Dobrovolského a Vladislava Volkova.
Sojuz 1, Sojuz 11?
Dobře.
Na Guse, Eda a Rogera.
Apollo 1.
Na Patty, Harryho… Dekea.
Kdybyste smíchali dusík s kyslíkem jako Sověti,
astronauti z Apolla 1 by možná ještě žili.
A možná kdyby vaši kosmonauti ze Sojuzu 11
měli při návratu přetlakové obleky jako Američané,
taky by ještě žili.
Nebo stačí říct, že nehody se stávají.
Snad k tomu nedojde, až budeme 200 kilometrů nad Zemí.
Na co si připijeme dál?
Druhý přípitek je na ženy.
Já jsem tu jediná žena.
Je to v množném čísle. Na všechny ženy na světě.
Na dámy. Na to se napiju.
Moc ráda s tebou trávím čas, ale…
Nevím, co bude dál.
A nehodlám kvůli tobě znovu zahodit celý život.
To po tobě ani nechci.
Já jen…
Nevím. Mohly bychom přijít na to, o co tu jde.
Je to románek.
Přesně to to je.
Nemusí to být jen to.
Myslím to vážně.
Upřímně, je to…
Je to… je těžké…
Je těžké ti věřit.
Po tom všem, co se stalo…
- Tenkrát jsem byla jinde. - Pořád jsi u NASA.
Reagan je… tolerantnější
k alternativnímu životnímu stylu?
Nemusím zůstat u NASA.
- Právě tě povýšili. - To je fuk.
Vážně.
Vím, co chci.
A není to povýšení, NASA
ani nic jiného na světě. Chci jen tebe.
Je mi jedno, kdo o tom ví.
Ellen. Tady se to nehodí.
To už mě nezajímá.
Miluju tě.
Nedokázala jsem to vyslovit před deseti lety a ztratila jsem tě,
ale říkám to teď a udělám cokoli, abych si tě udržela.
Jsi veřejně známá.
Nechci, aby se to Elise dozvěděla, protože nás viděli držet se za ruce.
To je fér.
Řekneš to Elise?
Řekneš to Larrymu?
Jo.
Jo, asi jo.
Musím manželovi říct, že ho opouštím kvůli ženě.
Je to zvláštní život.
To je.
AR data v pořádku.
Rozumím. Převádím je do GNC.
- Vidím to. - Dobře. Zapnout HUD.
Rozumím.
Rychlost Mach 0,98. Podzvuková. Dvě minuty do přistání.
Rozumím. Přepínám na ruční řízení.
Vypadá to dobře. Uvidíme, jak lítá.
Výška 14 000 stop. Rychlost 390 uzlů.
Kennedyho středisko. Na 9 000 je hlášena nečekaná oblačnost.
Tak jo, pane Piscotty,
zkontrolujte, zda je řízení zapnuté a přední kolo je nastaveno na jedničku.
Potvrzuji.
Ranvej 33 by už měla být vidět, jakmile zahájíme HAC.
Dráha na dohled.
Tak jo, letíme v mracích. Naslepo. Jen podle navigace.
IMU-2 nás navádí dva kilometry doprava mimo přistávací dráhu.
Ostatní jednotky chybu neukazují. Nejspíš porucha.
Počítače tři a čtyři nejsou synchronizované.
Jednička a dvojka v pořádku.
Vžijte se do mě.
Co uděláte dál?
Odpojte počítače tři a čtyři.
Jak to vypadá teď?
Jsme na středové čáře a klesáme. Osm tisíc stop, 307 uzlů.
- Míříme přesně doprostřed, kapitáne. - Opravdu?
Řekl bych, že nakrmíme aligátory.
Takže…
- Řekněte mi, proč jsem to udělal. - Týká se to naváděcích jednotek.
Která IMU je zálohou, co nás navádí na přistání?
Jednička nebo dvojka.
IMU-2 nás vedla moc doprava. Nemůžeme jí věřit.
Změnil jste kurs doprava, abyste vykompenzoval chybu.
A…
…hezky doprostřed dráhy.
Haló?
Pojďte dál.
Pracujete pozdě večer?
Pardon, že ruším.
Píšu hlášení do Moskvy.
Byrokrati, milují hlášení.
Nevědí, co s nimi, ale rádi je dostávají.
To zní povědomě.
Možná by pomohla nějaká živější hudba.
Čekám, až zahrají něco jiného, ale…
V Houstonu nemáme jen jednu stanici.
Top 40, country-western, jazz.
Nebylo by moudré poslouchat v práci politicky neschválenou hudbu.
Ano.
Musíme nějak vyřešit ten problém s dokovacím mechanismem.
Nebudeme o tom debatovat ani dělat ústupky.
Sergeji, tahle mise je podmíněna tím,
že budeme schopni naše dvě lodi nějak spojit.
Člověk by řekl, že Sojuz-Apollo
je lstí k získání sovětských specifikací k tomu,
aby měli Američané ve vesmíru vojenskou převahu.
Ujišťuji vás, že tuto výhodu si dlouho neudržíte.
Pokud to vidíte takhle,
měli byste si sbalit kufry a vrátit se do Moskvy.
11:59 ve 23:59
Dobrou noc.
KLUB 11:59
To bylo rozhodně živé.
Budu to brát jako kompliment.
Tak to bylo míněno.
Nebyla jsem si jistá, jestli se vám povede utéct té vaší chůvě.
Vědí, že bych nikdy nezradil.
Jsem na dlouhém vodítku a… vím dost na to, abych nepokousal ruku, co ho drží.
Tohle je vaše tajné místo?
Proč myslíte?
Bylo by nerozumné sejít se na místě, kde by nás mohli poznat.
Nevidím tu nikoho z vašich kolegů.
Je to…
…moje tajné místo.
Ale ne kvůli té hudbě?
Ne, ne kvůli hudbě. Já…
…jen se s touto částí svého života mnoha lidem nesvěřuju.
Je to osobní.
Věc, co dělám… pro sebe.
Na naše společná tajemství.
Co ten název znamená?
Odkazuje to na hodiny posledního soudu. Za minutu dvanáct.
Půlnoc je jaderná apokalypsa.
Šibeniční humor.
Není to daleko od pravdy.
Minuta před půlnocí.
Vážně si to myslíte?
Ve všech velkých městech teď pořádáme branná cvičení.
Přestali je dělat během 70. let. Teď jsou zpátky.
Zdá se to velmi skutečné.
Velmi skutečné.
Branná cvičení si pamatuju z dětství.
Ve škole jsme museli vyskládat nábytek k oknům,
abychom zmírnili tlakovou vlnu.
Ale pak nám pustili film, kde říkali, že se máme schovat pod stůl.
Měli jsme vyskládat stoly, nebo se pod ně schovat?
V noci jsem ležela v posteli a… přemýšlela o tom.
Tak co uděláme s tím problémem s dokováním?
Co je?
Dejte mi nůž.
Dobře.
Sojuz.
Apollo.
Houstone, dokování proběhlo úspěšně.
- Hodně štěstí, zdraví - To bylo včera, mami.
- Opožděně hodně štěstí, zdraví - Mami, nech toho.
Chtěla jsem si na tebe udělat čas Ale telefon byl obsazený
Díky.
Co jste dělali?
Táta upekl dort.
Upekl dort, nebo ho koupil?
- Ano. - Ano, co?
Upekl dort a pak jsme koupili jiný,
protože bylo něco s troubou.
- Trouba je rozbitá? - Tak to říkal táta.
Chci vidět fotku toho dortu.
Zničili jsme důkazy.
No jistě.
Ach bože. Naposledy se ti táta snažil upéct dort,
když ti bylo šest.
- Vzpomínáš? - Jo, pořád z toho mám trauma.
Pamatuješ, jaks mi k osmým narozkám dala tu hru Bonanza?
Nikdo nechápal pravidla. Tak si je táta začal vymýšlet.
Byl k popukání.
Tvůj otec mě uměl rozesmát.
Občas stačilo, aby se na mě jen podíval, a já se začala smát.
To byly krásné časy.
- Chybí mi to. - Jo, mně taky.
- Vážně? - Jasně.
Jo. Chci říct… kdyby to šlo vrátit, já…
Budeš končit, Stevensová?
Kruci. Už nemám čas, zlato.
- Ahoj. - Mám asi 30 vteřin…
Ty hajzlíku malej.
KDO JSEM? KELLY BALDWINOVÁ
JE JASNÉ, ŽE JSEM AMERIČANKA VIETNAMSKÉHO PŮVODU.
JSEM PŘEDSEDKYNÍ NAŠÍ TŘÍDY.
V SIROTČINCI
HOUSTONSKÉ ADOPČNÍ CENTRUM WATSON ST 1402
Nějaké přání?
Mám rád písničky o autonehodách.
Nechápu, o čem to mluvíš.
Máš ráda psa?
Psy?
Samozřejmě. Kdo ne?
Ne psy.
Toho psa. Lajku.
Lajka.
První živá bytost, co letěla do vesmíru.
To nic nepřekoná.
Na Lajku.
Držel jsem ji v náručí.
Jen pár minut.
Při startu?
V rámci svého kosmonautského výcviku.
Byl jsem ještě v podstatě kluk.
Jaké to bylo?
Jaká byla?
Takhle velká.
Měla jasné oči a zakroucený ocas.
Na fotkách byla roztomilá.
Klasifikovali ji jako „preferovanou“.
Čilá, ale vyrovnaná, přizpůsobivá novým situacím.
To je jako my.
Astronauti. Kosmonauti.
Data z toho letu ovlivnila proces výběru lidí.
Vidíš? To za to stálo.
Její… oběť.
Chceš říct smrt.
Když jsme ji vyslali na orbitu bez možnosti návratu.
Ano. Její smrt.
Sedm dní na orbitě.
Byla první, kdo spatřil Zemi z vesmíru.
Měsíc. Hvězdy.
A pak pokojně usnula.
My takové štěstí mít nebudeme.
Samé lži.
Ta raketa se neoddělila podle plánu.
Tepelné ovládání selhalo.
Došlo k přehřátí kabiny.
Trpěla a zemřela o několik hodin později po pouhých… třech obletech.
Páni.
To nikdo neví.
Ty už ano.
Ale pořád byla první.
Její jméno bude zapsáno do historie dlouho po naší smrti.
„Oběť za vlast.“ Tak to psali v Pravdě.
Chtěla jen zpátky domů.
Pomysli na ty ostatní psy, které vyřadili,
protože byli příliš čilí,
bázliví nebo podráždění,
všechny ty pokusy, tréninky, zajetí a mizerné žrádlo.
Ale Lajka? Ta to vydržela.
Jo. Aby potěšila své trenéry.
Když se sto dalších psů rozhodlo jinak.
Co tím naznačuješ?
Dopřej jí trochu uznání.
Buď na ni hrdý.
Vydala se do vesmíru kvůli lidem, které milovala,
a každému, kdo její lásku opětoval,
včetně mladého kosmonauta, který ji držel v náručí
třeba jen pár minut…
…na té startovací rampě.
Tak zemřela.
Ne za celé lidstvo.
Za lidi, které milovala.
Na konci to bylo jen vyděšené malé stvoření.
Na Lajku.
Tři záchytné západky budou stačit pro první fázi dokování, ale…
Ale chce to aspoň dvojnásobek kvůli těsnění.
Minimálně.
- Někdo mi spí v posteli! - Haló?
Moment.
Aleido?
Zdravím.
- Vaše kamarádka? - Ano.
Ne. To je na dlouhé vyprávění.
Aleida Rosalesová, naše pomocná technička.
Sergej Orestovič Nikulov.
- Výborně. - Učím se rychle.
- Sergej je vedoucím programu Sojuz. - Super.
Co tady děláš tak pozdě?
Ten univerzální dokovací systém…
Potřebovala jsem inspiraci, tak mě napadlo jít ke zdroji.
Dostalas to za úkol?
Ne, ani ne.
Je dobrá. Nechte si ji.
Technici, co si rádi ušpiní ruce, jsou ti nejlepší.
- Díky. - Je opilý.
Nejsem.
Ne tolik.
Panebože.
To je…
…krása.
To ano.
Stejné na obou stranách.
Každý plát má západku pro zachycení druhé strany.
Nebude to fungovat.
Co?
Jsou to jen pláty a západky.
Není tu nic, co by rozptýlilo energii kontaktu.
Při tvrdém nárazu by se trup mohl protrhnout.
No jistě. Potřebujeme tlumič nárazu.
Prstenec. Sem.
Dobře.
Pustíme se do toho.
Dneska večer?
Nezdálo se, že bys někam pospíchala.
Zcela androgynní dokovací systém.
Žádné aktivní sondy, pasivní kužely,
samčí či samičí součástky.
Tři pláty na obou stranách,
které do sebe vzájemně zapadají.
Chytré. To je pro nás přijatelné.
Co se týče postupu,
obě lodi ho budou muset zkoordinovat, takže…
Frekvence Sojuzu jsou 121,75…
…a 130,167 MHz.
296,8 a 259,7.
Tak je to konečně venku.
Asi ano.
Blíží se lunární noc. Charles podle mě nebude připravenej.
LSAM je těžké pilotovat, chce to mít grif.
Ale jsou fajn.
Je s nimi sranda.
Líbí se mi jejich přístup.
První v boji, vždy věrní, hurá.
Můj bratr byl stejný.
To se mi líbí na Gordovi.
Býval to domýšlivej parchant,
ale to ty víš.
Já možná bývala taky.
Lidé se asi mění. Až na tebe.
Ty jsi tam dole dokonale zachovalý.
Nikdy z tebe nebude… děsivá stará kostra s hrozným účesem.
A tys měl hroznej účes. Nerada ti to říkám.
Ne. Ty zůstaneš tak, jak tu teď jsi.
Natrvalo. Beze změny.
Něco, co tu vydrží věčně.
Na Zemi nic netrvá věčně.
Neustále se to mění.
Pan Cleveland vás hned přijme.
Díky.
- Máš čtenářský průkaz? - Zapomněl jsem ho doma.
Budeš tu muset nechat zálohu,
jestli si chceš něco půjčit.
- Jak se vede? - Fajn. Jak se máš?
Nemůže to být lepší.
- Plútarchos. - Jo.
Četl jsem ho jako kluk. Zbožňoval jsem ho.
Kdo sakra v dětství čte Plútarcha a zbožňuje ho?
Já.
Hrdinské příběhy statečných mužů.
Jako ty.
Prý letíš zpátky na Měsíc.
Víno?
Jo, jasně.
Jo. Letím za několik týdnů.
To ti přeju. Jsem rád, že jsi zpátky v sedle.
Proto jsem s tebou chtěl mluvit.
O tom, že se vracím na Měsíc.
Tuhle lahev vlastnil sám Thomas Jefferson.
To nechceš…
Ale chci.
K čemu by jinak byla?
Nebudu ti říkat, kolik ta lahev stála.
Ale řeknu ti, jakou hodnotu má ta sklenička.
Asi 1 500 dolarů.
Přesně tak. Tak pij pomalu.
Ani se na to nemůžu dívat.
Jako bych ti do chřtánu lil peníze.
Nemám pravdu?
Tommyho ztráta je naše výhra.
Já vím.
Pojď, posaď se. Pověz mi, co máš na srdci.
Chci Tracy zpátky.
Opravdu?
Je to tak.
Chtěl jsem ti z očí do očí říct o svých úmyslech.
Letím na Měsíc.
A získám svou ženu zpátky.
Myslíš to vážně.
Nepotrpím si na obřadnosti, ale teď je to moje žena.
Prozatím.
Říkal jsem si, že ti dlužím zdvořilé varování.
Odvaha ti nechybí, Gordo Stevensi. To se musí nechat.
Mohl bych se na tebe vrhnout a rozbít ti nos.
Nebo…
Nebo tě nechám to zkusit.
Protože věřím, že mě neopustí.
Vážně si to myslím.
- Opravdu? - Opravdu.
Zvolila si.
A když se Tracy rozhodne, nikdo s ní nehne.
Je jako divoký kůň.
Nedá se chytit.
Tracy jde tam, kam chce,
a dělá si, co chce.
To na ní miluju.
Takže klidně leť až na Měsíc a pokus se ji získat zpátky.
Ale víš, jaká je pravda.
Není moje ani tvoje.
Patří sama sobě.
Pokud si vybere tebe, tady na Zemi s tím nic nenadělám.
Ale pokud si vybere mě…
…ty s tím na Měsíci nic nenaděláš.
Rád jsem si s tebou popovídal.
Jo, uvidíme se, Gordo.
Chci ti něco říct.
Někoho jsi potkala.
Jak jsi…
No tak, úplně záříš.
Povídej.
Odkud se znáte? Jak se jmenuje?
Jmenuje se Pam.
Pam Hortonová? Vážně?
Jak se to stalo?
Poslala mi svou knihu.
- Ona teď píše? - Jo, básně.
No jistě.
Jak to myslíš?
Ne, já jen…
To mě podrž.
No, dobře.
Moc ti to přeju. Vypadáš šťastně.
Jsem šťastná.
To je hlavní.
Larry…
Jen mě překvapuje, že souhlasí s tím… však víš.
Posledně trvala na tom, abys šla s pravdou ven, jinak…
Jo.
Páni.
Dobře.
Už…
Už je čas.
Už je čas?
Netušil jsem, že k tomu musí být čas. Co tím chceš říct?
Měli bychom začít…
…měli bychom začít žít skutečný život.
Možná uvažovat o rozvodu.
O rozvodu?
Nakráčíš si sem, abys mi oznámila, že se rozvedeme?
Nejsme manželé doopravdy.
Protože spolu nespíme?
Mimo jiné.
- To je tvoje definice manželství? - Ne, Lar…
Miluju tě, Ellen.
Vážně. A myslel jsem, že spolu sdílíme život.
Máme plány.
A teď je konec?
Já vím. Ale nemělo to být navždy. To přece víš.
Mars, pás asteroidů, měsíce Jupitera…
Budoucnost je na dosah.
A my dva jsme ti praví, kdo se jí má chopit.
Já jsem sama, Larry.
Doopravdy sama.
Ty… Ty máš Petera.
A předtím to byl John. A před ním…
- David. - David. Ale já nejsem ty.
Já spím každou noc sama a každý den se sama probouzím.
Ne že bych za ty roky nikoho nehledala,
ale po ní jsem nikoho neměla.
Miluju tě, Larry.
Vážně. Miluju život, jaký jsme si vybudovali. Je úžasný.
Nechci tě ztratit.
Ale ji miluju… jinak.
Jako by…
Jako by se mi na deset let zastavilo srdce a najednou se znovu rozbušilo.
Dobře.
Vážně?
- Pro svou ženu cokoli. - Děkuju!
Nemusíme nijak spěchat.
Nepřiznáš se ještě před odjezdem na letiště?
Ne.
Zmeškám let.
Promluvíme si, až se vrátím.
Jo.
Šťastnou cestu.
Nám nehrají?
HVĚZDNÉ MĚSTEČKO, SSSR
Překlad titulků: Petra Kabeláčová