Ők is magukra erőltethetnének egy mosolyt!
Hatvan évnyi szocializmus leradírozza az ember mosolyát, elvtárs.
Szergej Oresztovics Nyikolov.
- Szergej Oresztovics Nyikolov. - Margo Madison.
- Szergej Oresztovics Nyikolov. - Thomas Paine.
- Szergej Oresztovics Nyikolov. - Ellen Wilson.
- Thomas Paine. - Örvendek!
Bocsánat, nem beszélek túl folyékonyan.
Jó. Üdv!
- Üdv! - Jó napot!
Jó napot!
Danielle Poole, Apollo-parancsnok. Isten hozta Houstonban!
Sztyepan Petrovics Alekszejev. Szojuz-parancsnok.
Nagy nap ez a mai, ugye?
Egy nagyszerű küldetés az országainkért és az egész világért.
Körülbelül 0700-kor
kerülnek az űrhajók pozícióba,
és a dokkolómodul az Apollo parancsnoki moduljához lesz kapcsolva.
A Szojuz végrehajt egy 60 fokos fordulatot, ebben a helyzetben várja,
hogy az Apollo is a megfelelő helyzetbe kerüljön a csatlakozáshoz.
Az elsődleges kapcsolódással zárul a végső dokkolási menet.
Van kérdésük?
A másodlagos kapcsolódást a vezérlő nyomáskiegyenlítése követi.
Az Egyes Asztronauta belép a dokkolómodulba az Apollóról,
és lezárja a nyílást.
Eközben a Kettes Asztronauta a parancsnoki modulnál marad.
A Szojuzról a Hármas Asztronauta nyitja a dokkolómodul nyílását,
eközben a Négyes Asztronauta is a parancsnoki…
A kozmonautákra ne hivatkozzunk „Hármas és Négyes Asztronautaként”!
Így mellékesnek tűnik a szerepük.
Az „Egyes Kozmonautát” és a „Kettes Kozmonautát” javasoljuk.
Hogyne!
Elnézést!
Az elnevezések csak az érthetőség miatt vannak,
de máris átírom.
Valamint a „Szojuz-Apollo” nevet javasolnánk a küldetésre.
Az érthetőség kedvéért.
Bocsánat.
Térjünk át a hajók közötti kommunikációra!
Az asztronautáinknak és a kozmonautáinak kommunikálniuk kell egymással.
Egyetértek. Mi az RF titkosítási protokolljuk?
Azt csak akkor osztjuk meg, ha maguk is.
Először maguk!
Jó.
Beszéljünk inkább az alapdolgokról!
A dokkolási műveletről.
A leglogikusabb megoldás az lenne,
hogy megosztják velünk a Szojuz dokkolórendszerét,
hogy azt telepítsük a saját modulunkra.
Az Apollo-oldal lenne az aktív mechanizmus,
a Szojuz pedig a passzív, és…
A Szojuz lesz az aktív,
az Apollo pedig a passzív.
Akkor teljesen át kell írnunk az eddigi terveket.
Igen.
Jézusom, ez meg mi volt?
Teljes újratervezés.
Itt Paine.
Igen, szenátor úr, elnézést!
Négy órával közelebb a világvégéhez,
én meg azt sem tudom, mi a fenére jutottunk végül!
Hát, ez haladás, szovjet módon.
Egyik fél sem adja ki a részleteket.
Ha nem tudjuk megosztani az alapinformációkat,
akkor hogy fogunk elérni bármit?
Nem fogunk.
Tessék?
Nézzék, a Pentagon nagyon örülne neki.
Húzzuk tovább, amíg a szovjetek feladják és hazamennek,
vagy amíg az elnök elfelejti,
hogy áldását adta erre a képtelenségre!
- Jézusom! - Nagyszerű!
Tényleg.
Margo, én biztos vagyok abban, hogy számíthatunk magára ebben.
EMBER TERVEZ
Felkészülni!
Tűz!
Óvatosan, Fred Astaire!
Nehéz mozogni a szkafanderben.
Tiszta a terep.
Charles, nézd meg a táblát!
Vörös zászló!
Komolyan? Ne már!
Vörös zászló?
- Azt jelenti, hogy teljesen elvétette. - Az ütközőt is.
Ne már!
- Vajon merre ment? - Nem látom sehol.
Lehet, tovább kering.
Itt még senki sem sütött el fegyvert,
szóval lehet, hogy a golyó megkerüli a Holdat,
aztán mindjárt visszatér ide.
Ki tudja?
De Vance,
a biztonság kedvéért,
én nem állnék meg azon a helyen.
- Az igen! - Ne rám nézz!
Bevetted!
Gyerünk, Vance! Inkább gyakorolj még!
Jamestown-irányítás, az LSAM 2 elhagyta a leszállópályát.
Minden rendben ott kint?
Minden! Szinte érzem a menetszelet.
Én szinte a rakétát érzem.
Jól van. Az a sötét rész, ott lent Shackletonban,
ott fogjuk gyakorolni az éjszakai menetet.
A küldetésen majd gyorsan és észrevétlenül kell haladni,
hogy az oroszok ne vegyenek észre.
Értem.
Szerinted milyen közel juthatunk a szurdok aljához?
Én úgy öt méterre tudlak levinni titeket.
Öt méterre?
Hát, én igen.
Már repültem pár kört a géppel.
Nektek inkább a 20 métert ajánlanám.
Én se akarnék annál lejjebb menni.
Oké, itt jön az utolsó gyakorlószakasz. Kész?
Kész.
Te irányítasz! Semmi trükközés!
Igenis!
Hajaj!
Oké, oké. Nem sietünk sehová.
Nyílegyenes pálya.
Csak tarts szépen előre!
Csinálunk pár ereszkedést,
aztán megpróbálunk leszállni, jó?
Figyelj a szögsebességre! Túlkompenzálod.
- Kapaszkodjatok! - Jézusom!
Megvan!
Megvan! Basszus!
Átvettem.
- A fenébe! - Mi volt ez?
Már megint részegen vezetsz, Bernitz?
Nagyon vicces.
Trükkös jószág.
Jól van. Tracy, maradjon nálad az irányítás!
Charles, neked még gyakorolnod kell.
- Igenis! - Igenis.
Jól van.
Tudjátok, a szartenger lefelé folyik.
Mi hivatalosan is a legalján vagyunk.
Át kell terveznünk a modul dokkolórendszerét,
egy teljesen új mechanikára lesz szükség.
Mondtam már, Vic, nem kell jelentkezned!
Nem a suliban vagy. Mi a kérdés?
Azt akarod, hogy teljesen elölről kezdjük a tervezést?
Ez az utasítás.
A fejesek ezt akarják, minél előbb.
A Szojuz illesztőegységének strukturális adatai nélkül?
Az első javaslatokat holnap reggelre várom a konzolomra.
- Mégis hogyan… - Az előbb is hallottalak.
Akkor miért nem válaszoltál?
Ez a tervezőcsapat gondja,
aminek te nem vagy a tagja.
Ha kérdésük van, ők majd felteszik.
Téged az operációra tettelek, mert ahhoz értesz.
Foglalkozz a saját feladataiddal! Kérlek!
Tom.
- Ne kezdje! - Kérem, vonja vissza!
- Nem. - Senki sem akarja.
- Az elnök igen. - Ugyan! Már el is felejtette.
Szinte azonnal a kukába vághatná az egészet!
Talán igaza van. De nem fogom.
Végig akarom vinni.
Miért?
Az űrbéli kézfogás az én ragyogó városom a hegyen.
A micsodája?
Város a hegyen. Tudja, John Winthroptól.
„Mi leszünk a ragyogó város a hegyen, mindenki reánk függeszti tekintetét.”
Csak most az égre fogják függeszteni a tekintetüket.
Négy asztronauta két kapszulában nem fog várost emelni.
Nem ez a lényeg! Ez történelem.
Egy nap mi is bele fogunk kerülni.
Azt írják majd rólunk, hogy a hidegháborúban,
amikor a legádázabb csatákat vívtuk az űrversenyben,
Amerika és a Szovjetunió félretette a nézeteltéréseiket.
Együtt lendítettük fel a világot ezzel a szimbolikus gesztussal,
együtt fektettük le a béke
és az együttélés alapjait a szuperhatalmak között.
Tényleg így gondolja?
Minden lehetséges. De Amerikának kell példát mutatnia.
Az elnök is megmondta. „Város a hegyen.”
Nem mi építettük a várost, de nekünk kell fényesre sikálnunk.
Akkor nekünk kell kihátrálnunk!
Nem. Nem lehet.
Kompromisszumra kell jutnunk, hogy mindkét fél nyerjen!
- Milyen kompromisszumra? - Nem tudom! Azt magának kell kitalálnia.
Fenébe!
A tüntetők
veszélyesnek tartják az indítást a szállított anyag miatt.
A rakétával a Jamestown-bázisnak juttatják el
a szükséges nukleáris fűtőanyagot.
Most pedig élőben kapcsoljuk Guamot, ahonnan hamarosan fellövik a rakétát.
Azt nézzétek! Nagyon őrzik.
Egy egész hadműveleti csoport.
Nem tűnik túl biztonságosnak.
Mi lesz, ha felrobban a levegőben?
…a kolónia bővítésének harmadik fázisa.
Ezért is indítjuk el a semmi közepéről, Karen.
Elég kockázatos.
Ez nem sima rakomány. Plutóniumot szállít.
…kettő, egy.
Gyújtás.
Látod?
Nincs tűz, nincs radioaktív robbanás. Rutinmunka.
Éljen!
Úgy tűnik, a hatalmas rakéta
elhagyta a légteret,
ettől most sokan megkönnyebbültek.
Apa?
Te miről írtál esszét, amikor felvettek?
Atyaég! Már nem is emlékszem.
Valami olyasmiről, hogy miért akartam az Annapolisra menni.
Köszi, apa.
Figyelj… csak írd le, ki vagy!
Imádni fognak.
…a panamai válság tovább folytatódik.
Mivel a szállítórakétát…
Jó. Ki vagyok én?
…elem az amerikai űrprogramban.
A rakéta csak a Panama-csatornán keresztül tud eljutni Guamra…
KI VAGYOK ÉN?
…mérete miatt csak vízen szállítható.
Ám a katonák bátor megmentése után,
ami két panamai őr halálával járt…
Miért is fogadtatok örökbe?
Ugyan, Kel!
Te is tudod. Már ezerszer elmeséltük.
Bementünk az örökbefogadó központba, és…
és ott ültél az ablak előtt,
épp egy kisebbnek segítettél kirakózni.
Olyan kedves és türelmes voltál!
Rögtön tudtuk, hogy te leszel az.
- Szerelem első látásra. - Igen.
Nem, úgy értem,
miért nem vállaltatok másik gyereket?
Hát, Kelly…
nehéz helyzetben voltunk.
Volt pár… egészségügyi gondom, és nem hittem, hogy lehetséges.
Aztán láttunk egy riportot a híradóban.
Rengeteg gyereket akartak kimenteni.
Igen, a Shamrock hotelből hívtál fel, amikor láttad a TV-ben.
Igen, emlékszem rá.
Igen, vonalban maradtunk, amíg megnéztük.
A Shamrock hotelből?
Az tíz percnyire van innen.
Igen, egy ideig ott laktam.
Átmenetileg.
Ti különváltatok?
Nehéz időszak volt.
Shane halála után.
Igen.
De akkor is nagyon szerettük egymást.
De amikor egymásra néztünk, csak rá tudtunk gondolni.
Aztán megláttuk a TV-riportot.
A vietnami gyerekekről,
akiket idehoztak egy jobb élet reményében.
Csak erről beszéltünk az autóban.
Nagyon izgatottak voltunk.
Hetek óta nem beszélgettünk olyan sokat.
Igen.
Akkor én voltam…
a pótlék?
Micsoda? Dehogy!
Nem pótlék voltál, Kelly.
Drágám, új értelmet adtál az életünknek.
Igen.
Semmi baj, anya.
KI VAGYOK ÉN?
Nem is tudtam, hogy hoznak ajándékot.
Én sem.
Köszönjük! Ez nagyon kedves.
Kérem, meséljenek egy kicsit magukról!
Hogyan kerültek az űrprogramba?
- Jól van. Akkor kezdem én! - Jó.
Oké.
Hát, mindig is szerettem repülni. Már kislánykorom óta.
Apám tanított meg. Teherszállító pilóta volt Memphisben, Tennessee-ben.
Amikor a felhők között vagyok,
mindig úgy érzem, hogy ott van mellettem.
Amikor a NASA elindította a női asztronautaprogramot,
egyből lecsaptam a lehetőségre.
Én a szovjet légierőben voltam.
Egy vezető tiszt választott ki a kozmonautaképzésre.
Csatlakoztam.
- Itt az ebéd! - Hála istennek!
Nos, ez
borscs és pirog, a város legjobb orosz étterméből!
A város egyetlen orosz étterméből.
Valami baj van? Valami gond van az étellel?
Mi inkább
hamburgert szeretnénk.
Hamburgert?
Tessék! Jó látni téged, Dani!
Hozhatok valamit inni?
Vodkát?
Van Jack Daniel's?
Az biztos akad itt.
Az Apollo-Szojuzra!
Nem.
A Szojuz-Apollóra?
Nem, nem, a koccintásnak van egy rendje.
Először az elesett bajtársakra iszunk.
Vlagyimir Komarovra,
Viktor Pacajevre, Georgij Dobrovolszkijra és Vlagyiszlav Volkovra!
Szojuz 1, Szojuz 11?
Rendben.
Gusra, Edre és Rogerre!
Apollo 1.
Pattyre, Harryre… Deke-re.
Ha nitrogént kevertek volna az oxigénhez, mint mi,
akkor az Apollo 1 asztronautái nem haltak volna meg.
Talán ha a Szojuz 11 kozmonautái
szkafandert viseltek volna a leszálláskor, mint az amerikaiak,
akkor ők is élnének még.
Vagy inkább mondjuk azt,
hogy néha van ilyen!
Ne legyen, amikor 200 kilométerrel a bolygó felett vagyunk!
Mire igyunk még?
Másodszorra… a hölgyekre!
Itt csak egy hölgy van.
Többes szám. A világ összes hölgyére.
A nőkre. Erre iszom!
Nagyon szeretek veled lenni, tényleg, csak…
Nem tudom, mi lesz ebből.
Nem fogom megint félredobni az életemet miattad.
Nem is akarom.
Csak…
Nem is tudom. Kitalálhatnánk, mi van most kettőnk között.
Ez egy viszony.
Kettőnk között.
De több is lehetne.
Komolyan mondom.
Igazából…
Csak… nehezen…
Nehezen bízom meg benned.
A történtek után, én…
- Akkoriban nagyon más volt. - Még a NASA-nál vagy.
Miért, Reagan kormánya
jobban elfogadja az alternatív életmódokat?
És miért ne hagyhatnám ott?
- Most léptettek elő. - Nem érdekel.
Nem érdekel.
Tudom, mit akarok.
Nem az előléptetést, nem a NASA-t,
nem akarok semmi mást, csak téged.
Nem érdekel, ki tud róla.
Ellen! Ne itt!
Nem érdekel!
Szeretlek!
Szeretlek.
Tíz éve nem tudtam kimondani, és elveszítettelek,
de most kimondom, bármit megteszek, hogy velem maradj!
Közszereplő vagy.
Nem akarom, hogy Elise egy pletykából tudja meg.
Megértem.
Elmondod Elise-nek?
Elmondod Larrynek?
Igen.
Igen, elmondom neki.
Megmondom a férjemnek, hogy elhagyom egy másik nőért.
Fura az élet.
Az.
Az AR adata stimmel.
Vettem. Beviszem az irányítási rendszerbe.
- Látom! - Jó. Útmutató bekapcsolva.
Vettem.
Mach-szám 0,98. A hangsebesség alatt. Két perc a leszállásig.
Vettem. Kézi vezérlés.
Jónak tűnik. Nézzük, hogy repül!
Átléptük a 4000 métert. Sebesség: 390 csomó.
Pathfinder, Kennedy.
Az időjárási jelentés szerint esőfelhők várhatóak 3000 méternél.
Jól van, Mr. Piscotty,
ellenőrizze a repülésvezérlőt, az orrfutó az egyes állásban legyen!
Megerősítve.
Ha megtesszük a félkört, látszani fog a 33-as kifutópálya.
Hamarosan szólok.
Jó, most értünk a felhőbe. Vakrepülés. A műszerekre hagyatkozom.
Az IMU-2 szerint két kilométerrel jobbra vagyunk a pályától.
A többi érték nem jelez hibát. Rossz a műszer.
A hármas és négyes számú számítógépek nem szinkronizálódnak.
Egyes, kettes még megy.
Most maga lesz én.
Mi a következő lépés?
Hármas és négyes számítógépeket kikapcsolni!
Most mi a helyzet?
Középvonalon vagyunk, ereszkedőpályán. Kétezer-ötszáz méter, 307 csomó.
Pont középen vagyunk.
Valóban?
Nekem úgy tűnik, hogy csobbanni fogunk.
Úgyhogy…
Mondja, miért tettem ezt?
A navigációs egységekhez van köze.
Melyik IMU a tartalékszámítógép a leszálláshoz?
A hármas, négyes kilőve. Az egyes vagy a kettes.
Az IMU-2, ami azt mutatta, hogy jobbra húzunk. Helytelen adat.
Jobbra igazítottuk az irányt, hogy kompenzáljuk a hibát.
És…
szépen le, a kibaszott közepére!
Hahó!
Jöjjön be!
Még mindig dolgozik?
Elnézést a zavarásért!
Moszkvának írok jelentést.
A bürokraták kérik a jelentésüket.
Nem tudják, mihez kezdjenek vele, de azért kérik.
Ismerős helyzet.
Pörgősebb zene mellett jobban lehet haladni.
Mindig várom, hogy mást játsszanak, de…
Nem csak egy rádióadó van Houstonban.
Top 40, country-western, jazz.
Nem lenne bölcs dolog
politikailag nem elfogadott zenét hallgatnom munka közben.
Értem.
Ki kell találnunk valami megoldást a dokkolómechanizmusra.
Nem vita tárgya, nem kerülhetik meg.
Szergej, az egész küldetést arra alapoztuk,
hogy valamilyen módon összekapcsoljuk a két gépet.
Azt hinné az ember, hogy a Szojuz-Apollóval
akarják kicsalni tőlünk az adatainkat,
és így akarnak előnyhöz jutni az űrben.
Biztosítom, hogy nem hagyjuk magunkat.
Ha tényleg ezt hiszi,
akkor jobb, ha hazatérnek Moszkvába.
11.59-KOR A 11:59-BEN
Jó éjt!
Hát, ez tényleg pörgősebb volt.
Ezt bóknak veszem.
Annak szántam.
Nem tudtam, meg tud-e lógni a bébiszittere elől.
Tudják, hogy lojális vagyok.
Hosszú pórázon tartanak, és van annyi eszem, hogy ne játsszam el.
Ez a rejtekhelye?
Miért kérdi ezt?
Nem lenne bölcs dolog olyan helyen találkoznunk, ahol felismerhetik.
Nem látom a kollégáit.
Ez…
valóban a rejtekhelyem.
De nem a zene miatt?
Nem, nem a zene miatt. Csak…
nem akarom megosztani másokkal az életem ezen részét.
Magánügy.
Ezt magamért csinálom.
Akkor a közös titkainkra!
Mit jelent ez a név?
Utalás a végítélet órájára. Érti, 11.59?
Az éjfél a nukleáris világvége.
Akasztófahumor.
Nincs messze az igazságtól.
Egy perc maradt éjfélig.
Így gondolja?
A nagyvárosainkban folyamatos védelmi gyakorlatok vannak.
A 70-es években abbahagyták. Most újrakezdték.
Nekünk valóságos.
Nagyon is.
Emlékszem a védelmi gyakorlatokra kislánykoromból.
A tanár az ablakok elé pakoltatta a padokat,
hogy tompítsák a robbanást.
Egy filmben meg azt mondták,
hogy ilyen esetben a pad alá kell bújni.
Most fel kell pakolni a padot, vagy elrejtőzni alatta?
Ezen gondolkoztam… éjszakánként.
Hogyan oldjuk meg a dokkolási problémát?
Mi az?
Adjon egy kést!
Rendben.
Szojuz.
Apollo.
Houston, megvan a dokkolás!
- Boldog szülinapot - Az tegnap volt, anya.
- Boldog megkésett szülinapot - Anya, hagyd abba!
Fel akartalak hívni De végig foglalt volt a telefon
Köszi.
Mi volt a program?
Apa sütött tortát.
Sütötte, vagy a boltban vette?
- Igen. - Melyik igen?
Sütött egy tortát, aztán vettünk egy tortát,
mert nem működött a sütő.
- Tönkrement a sütő? - Apa azt mondta.
Megnézném én azt a tortát.
Eltüntettük a bűnjeleket.
Hát persze.
Úristen! Szerintem apád utoljára akkor próbálkozott ezzel,
amikor hatéves voltál.
- Emlékszel még? - Igen, mély nyomot hagyott.
Emlékszel, amikor azt a társasjátékot vetted
a nyolcadik szülinapomra?
Senki sem értette a szabályokat. Erre apa a hasára ütött.
Az zseniális volt.
Apád régen meg tudott nevettetni.
Néha elég volt csak rám néznie, már attól elnevettem magam.
A régi szép idők!
- Hiányzik. - Ja, nekem is.
- Tényleg? - Hát persze.
Igen. Ha most vissza lehetne menni az időben…
Végeztél, Stevens?
Basszus! Kifutottam az időből, drágám.
- Szia! - Hát, még van 30 másodperc…
Te kis szaros!
KI VAGYOK ÉN? ÍRTA: KELLY BALDWIN
AZ EGYÉRTELMŰ VÁLASZ, HOGY EGY VIETNAMI-AMERIKAI.
KITŰNŐ TANULÓ AZ ISKOLÁBAN.
AZ ÁRVAHÁZBAN
HOUSTONI ÖRÖKBEFOGADÓ KÖZPONT
Melyik legyen?
Én az autóbalesetes dalokat szeretem.
Lövésem sincs, miről beszél.
Szereti kutya?
A kutyákat?
Persze. Ki ne szeretné őket?
Nem a kutyákat.
A kutyát. Lajkát.
Lajka.
Az első élőlény az űrben.
A híres Lajka.
Lajkára!
Én meg is fogtam.
Egy-két percig.
Az indításkor?
Kozmonautakadét voltam, a kiképzésem része volt.
Még szinte gyerek voltam.
Milyen volt?
A kutya?
Ekkora.
Szeme csillogó, a farka kunkori.
Aranyosnak tűnt a képeken.
Ő volt a megfelelő jelölt.
Lelkes, de irányítható, könnyen alkalmazkodó.
Mint mi.
Vagyis az asztronauták. Kozmonauták.
A Lajka-küldetésre alapozták az emberek kiválasztásának módját.
Látja? Ettől nyert értelmet.
Az… élete.
Mármint a halála.
Amikor fellőttük a pályára, tudtuk, hogy nem tér vissza.
Igen. A halála.
Hét napig keringett.
Ő látta elsőként a Földet az űrből.
A Holdat. A csillagokat.
Aztán békésen elaludt.
Szép halál.
Nem így volt.
A rakéta nem vált le a tervek szerint.
Leállt a hőszabályzó.
Túlforrósodott a kapszula.
Kínok között halt meg, pár órával később… három keringés után.
Hű!
Ezt senki sem tudja.
Ön most már tudja.
De akkor is ő volt az első.
Rá akkor is emlékezni fognak, amikor mi már sehol sem leszünk.
„Áldozat a hazáért.” Ezt írta a Pravda.
Csak haza akart menni.
Gondoljon a többi kutyára, akik nem feleltek meg!
Mert túl energikusak voltak,
vagy túl félénkek, nem bírták
a centrifugát, a repüléseket, a bezártságot, a szar kaját.
De Lajka? Ő kitartott.
Igen. A kiképzői kedvéért.
De a többi kutya máshogy döntött.
Mit akar ezzel mondani?
Azt, hogy tiszteletet érdemel.
Az ő érdeme is.
A szerettei kedvéért ment az űrbe,
és azokért, akik viszontszerették.
Például azért a fiatal kozmonautáért, aki a karjában tartotta,
még ha egy-két percig is…
a felszállás előtt.
Így halt meg.
Nem az emberiség kedvéért.
Hanem a szeretteiért.
Szegény pára, rémülten távozott.
Lajkára!
Az elsődleges dokkolásnál elegendő lesz a három nyelv, de…
De legalább kétszer annyi kell a megfelelő záródáshoz.
Legalább.
- Ki alszik az ágyacskámban? - Hahó!
Egy pillanat!
Aleida?
Üdv!
- A barátnője? - Igen.
Nem. Hosszú történet.
Aleida Rosales, egy kezdő mérnökünk.
Szergej Oresztovics Nyikolov.
- Nagyon jó! - Gyorsan tanulok.
Szergej vezeti a Szojuz-programot.
Király!
Mit csinálsz itt ilyen későn?
Az univerzális dokkolórendszeren dolgozom.
Kellett egy kis inspiráció, így eljöttem a forráshoz.
És ez a te feladatkörödbe tartozik?
Nem, nem igazán.
Ügyes lány! Tartsa meg!
Azok a mérnökök a legjobbak, akik hajlandóak a piszkos munkára.
- Kösz! - Részeg.
Nem is!
Egy kicsit.
Úristen!
Ez…
gyönyörű!
Tényleg az.
Szimmetrikus rendszer.
Ugyanolyan mechanizmussal kapcsolódnak egymáshoz.
De nem fog működni.
Miért?
Ezek csak foglalatok és nyelvek.
Nem fogják elnyelni a kapcsolódáskor keletkező energiát.
Ha túl nagy a becsapódás, az megrepeszti a borítást.
Hát persze! Kell egy lengéscsillapító.
Egy gyűrű. Itt!
Rendben.
Lássunk neki!
Akkor ez lesz az esti program?
Miért, máshová készültél?
Teljesen androgén dokkolórendszer.
Nincs aktív szonda, nincs passzív tölcsér,
nincs kétféle komponens.
Három foglalat mindkét oldalon,
amik egy időben kapcsolódnak, ugyanazzal a mechanizmussal.
Ügyes megoldás. Nekünk megfelel.
A kapcsolódás előtt
a két hajónak össze kell hangolnia a helyzetét, így…
A Szojuz frekvenciája 121,75…
és 130,167 megahertz.
296,8 és 259,7.
Kibújt a szög a zsákból.
Nagyon úgy tűnik.
Mindjárt itt a holdi éjszaka.
Szerintem Charles addig nem készül fel.
Az LSAM-re nagyon rá kell érezni.
De kedvelem őket.
Elég viccesek.
Tetszik a hozzáállásuk.
Első a harc, örök hűség, hurrá!
A bátyám is ilyen volt.
És Gordóban is ezt szerettem.
Régen igazi nagymenő volt, felvágós,
de ezt te is tudod.
Talán én is az voltam.
De az emberek változnak. Csak te nem.
Te ugyanolyan maradsz ott lent.
Nem lesz belőled… ijesztő csontváz pocsék séróval.
Pedig neked pocsék séród volt. Sajnálom, de az volt.
Nem, te ugyanolyan maradsz.
Állandó. Változatlan.
Örökké tartó.
A Földön semmi sem tart örökké.
Minden változik.
Mr. Cleveland már várja önt.
Köszönöm.
- Hol az olvasójegyed? - Otthon maradt.
Kérek letétbe valamit,
ha azt el akarod vinni.
- Hogy vagy, Gordo? - Jól, Sam. És te?
Soha jobban.
- Plutarkhosz. - Igen.
Igen, gyerekként olvastam. Odavoltam érte.
Ki a fene van oda Plutarkhoszért gyerekként?
Hát én!
A régmúlt bátor hősei.
Mint te.
Hallom, visszatérsz a Holdra.
Bort?
Igen, kérek.
Igen. Pár hét múlva.
Örülök neked. Jó, hogy újra visszatérsz.
Erről akartam beszélni veled, Sam.
Hogy visszatérek a Holdra.
Ez az üveg magáé Thomas Jeffersoné volt.
Azért ezt…
Dehogynem!
Arra való, hogy megigyuk!
Inkább nem mondom meg, mennyit ér ez az üveg.
De megmondom, mennyibe fáj egy pohárral.
Úgy 1500 dollárba.
Pontosan. Lassan idd!
Tudod, mit? Nézni sem bírom!
Mintha pénzt döntenék le a torkodon. Mehet?
Ugye?
Tommy Jefferson bánhatja.
Ugye?
Foglalj helyet! Mondd, mi járatban vagy, Gordo!
Visszaszerzem Tracyt.
Valóban?
Valóban.
Gondoltam, idejövök, hogy személyesen jelentsem be neked.
Visszatérek a Holdra.
És visszaszerzem a feleségemet.
Te nem viccelsz!
Már nem a formaságok miatt, de Tracy már az én feleségem.
Egyelőre.
Gondoltam, illene szólni előre.
Van bőr a képeden, Gordo Stevens. Ezt elismerem.
Hát, figyelj, most lendületből orrba is vághatnálak.
Vagy…
Vagy talán megengedem, hogy megpróbáld.
Mert szerintem nem fog összejönni, Gordo.
Komolyan mondom.
- Így gondolod? - Így gondolom.
Tracy döntött.
És ha egyszer dönt, abba senki sem szólhat bele.
Szabad szellem, Gordo.
Nem lehet megzabolázni.
Tracy a saját feje után megy,
pontosan azt teszi, amit ő akar.
Ezért is szerettem belé.
Tőlem aztán mindent megpróbálhatsz, hogy visszaszerezd.
De tudod, mi az igazság.
Semelyikünkhöz sem tartozik.
Ő a maga ura.
Ha téged választ, azzal én semmit sem tudok kezdeni.
De ha engem…
akkor meg te nem tudsz. Az égvilágon semmit.
Jót beszélgettünk, Sam.
Igen, minden jót, Gordo!
Szeretnék beszélni veled.
Megismertél valakit.
Honnan…
Ugyan, El! Szinte ragyogsz.
Mesélj róla!
Hol találkoztatok? Hogy hívják?
A neve Pam.
Pam Horton? Komolyan?
Hogyhogy?
Elküldte a könyvét.
- Író lett? - Igen, költő.
Hát persze.
Ezt meg hogy érted?
Nem, csak hogy…
Azta!
Nagyon jó!
Örülök neki. Boldognak tűnsz.
Az vagyok.
Az a lényeg.
Larry…
Csak meglep, hogy belement… tudod.
Legutóbb elég határozottan megmondta, hogy fel kell vállalnod, különben…
Igen.
Azta!
Oké.
Itt…
Itt az idő.
Az idő?
Nem tudtam, hogy itt tartunk. Hogy érted ezt?
Úgy, hogy el kell kezdeni…
élni az igazi életünket.
Talán el kéne válnunk.
Elválni?
Csak úgy bejelented, hogy elválunk?
Nem is vagyunk házasok igazából.
Csak azért, mert nem szexelünk?
Hát, egyrészt igen.
- Erről szólna a házasság? - Nem, Lar…
Én szeretlek, Ellen.
Tényleg. És azt hittem, hogy közös… az életünk.
Terveink vannak.
Akkor most vége?
Tudom. Tudom. De amúgy sem tartott volna örökké. Te is tudod.
A Mars, az aszteroidaöv, a Jupiter holdjai.
A jövő csak karnyújtásnyira van!
És mi képesek lennénk megragadni.
Magányos vagyok, Larry.
Nagyon magányos.
Neked ott van Peter.
Előtte meg ott volt John. Azelőtt meg…
- David. - David. De nekem más.
Én egyedül fekszem le, és egyedül ébredek fel.
És nem mintha nem próbálkoztam volna, mert igen,
de senki sem olyan, mint Pam.
Én szeretlek, Larry.
Komolyan. Szeretem a közös életünket. Csodás.
Nem akarlak elveszíteni.
De Pamet… máshogy szeretem.
Azt… Azt érzem…
hogy tíz éve megállt a szívem, és most újra elkezdett dobogni.
Rendben. Rendben.
Tényleg?
A feleségemért bármit!
Köszönöm!
Nem kell rögtön megtennünk.
Mármint nem azonnal akarod bejelenteni, hogy leszbikus vagy?
Nem.
Lekésem a repülőt.
Megbeszéljük, ha visszajöttem.
Jó.
Jó utat!
És hol a mi rezesbandánk?
CSILLAGVÁROS, SZOVJETUNIÓ
A feliratot fordította: Alimuradov Dóra