Jei aš galiu apsimesti laiminga, galėtų ir jie.
60 socializmo metų ištrintų šypseną nuo bet kurio žmogaus veido, drauge Margo.
Sergėjus Orestovičius Nikulovas.
- Sergėjus Orestovičius Nikulovas. - Margo Medison.
- Sergėjus Orestovičius Nikulovas. - Tomas Peinas.
- Sergėjus Orestovičius Nikulovas. - Elen Vilson.
- Tomas Peinas. - Malonu susipažinti.
Atleiskite, aš dar ne taip gerai kalbu rusiškai.
Gerai. Sveiki.
- Sveiki atvykę. - Sveiki.
Sveiki.
Danielė Pūl, „Apollo“ vadė. Sveiki atvykę į Hjustoną.
Stepanas Petrovičius Aleksejevas, „Sojuz“ vadas.
Jaudinanti diena, tiesa?
Ši misija bus puiki mūsų šalims ir visam pasauliui.
Maždaug 7.00 val.
tam tikras erdvėlaivis bus tam tikrame erdvės taške
ir jungimosi modulio pagalba prisijungs prie „Apollo“ įgulos modulio.
„Sojuz“ atliks 60 laipsnių posūkio manevrą ir liks tame aukštyje,
kol „Apollo“ judės greičio vektoriaus ašimi iki kontakto.
Minkštoji susikabinimo fazė užbaigs jungimosi procedūrą.
Gal bus klausimų?
Po kietosios susikabinimo fazės bus suvienodintas pagrindinių kamerų slėgis.
Astronautas 1 iš „Apollo“ pereis į jungimosi modulį
ir uždarys savo liuką.
Astronautas 2 liks įgulos modulyje prie valdymo pulto.
Astronautas 3 iš „Sojuz“ atidarys savo erdvėlaivio liuką į jungimosi modulį,
kol Astronautas 4 taip pat liks prie valdymo...
Kosmonautų nedera vadinti Astronautu 3 ir Astronautu 4
lyg apie juos nebūtų pagalvota.
Mes siūlome terminus „Kosmonautas 1“ ir „Kosmonautas 2“.
Žinoma.
Atleiskite.
Šie terminai - tik patogumo dėlei,
bet aš juos pakeisiu.
Taip pat siūlome misiją vadinti „Sojuz - Apollo“.
Patogumo dėlei.
Atsiprašau.
Pereikime prie erdvėlaivių tarpusavio ryšio.
Mūsų astronautams ir jūsų kosmonautams teks bendrauti.
Sutinku. Kokie jūsų radijo dažniai?
Aš pasakysiu, jei jūs pasakysite.
Jūs pirma.
Tiek to.
Gal pakalbėkime apie esminius dalykus.
Apie patį susijungimą.
Mums atrodo, būtų logiška,
jei jūs pateiktumėte mums jūsų „Sojuz“ jungimosi sistemos duomenis,
o mes instaliuosime juos savo modulyje.
„Apollo“ būtų aktyvusis mechanizmas,
o „Sojuz“ - pasyvusis, tuomet...
„Sojuz“ bus aktyvusis mechanizmas,
o „Apollo“ - pasyvusis.
Tam prireiktų pilno mūsų projekto perprojektavimo.
Taip.
Jėzau, kas čia buvo?
Keisk darbotvarkę.
Peinas klauso.
Taip, senatoriau, atleiskite.
Prie visatos pabaigos priartėjome keturiomis valandomis,
ir nė velnio nesupratau, ko pasiekėme.
Tai - progresas sovietų stiliumi.
Jie neatskleidžia savo duomenų. Mes neatskleidžiame savųjų.
Jei nežinosime esminės informacijos,
kaip ko nors pasieksime?
Mes nesieksime.
Ką?
Klausykit, Pentagonas tik to ir laukia.
Tempk laiką, kol sovietai susirinks savo žaislus ir išsinešdins namo,
antraip prezidentas pamirš, kad palaikė
šią beprotišką idėją.
- O Dieve. - Nuostabu.
Tiesiog nuostabu.
Margo, aš neabejoju, jog tu sugebėsi padaryti taip, kad nieko neįvyktų.
PUIKIAI PARENGTI PLANAI
Pasiruošt.
Ugnis.
Atsargiau, Fredai Asterai.
Šie skafandrai gerokai varžo judesius.
Kliūčių nėr.
Čarlzai, apžiūrėk taikinį.
Tiesiai į Megės stalčius.
Tikrai? Ne.
Kokius dar stalčius?
- Taip sakoma, kai visai nepataiko. - Nematau ir atšokusios kulkos.
Eik jau!
- Įdomu, kur ji nulėkė? - Aš nematau.
Gal išlėkė į orbitą?
Iki šiol niekas čia nešaudė, taigi,
kulka greičiausiai skrieja aplink Mėnulį
ir tuoj grįš į tą pačią vietą.
Kas ją žino?
Bet, Vansai,
dėl visa ko,
tavim dėta nestovėčiau toj pačioj vietoj.
- Šūdas. - Į mane nežiūrėk.
Išdūrė tave.
Vansai. Tu verčiau šaudyk.
Džeimstono valdymo centre, LSAM 2 atsiplėšė nuo aikštelės.
Kaip jūs ten laikotės?
Smagiai. Vėjas, regis, kedena plaukus.
Erdvėlaivio priekis, regis, šalia veido.
Gerai. Tas šešėlis Šakltone
bus naktimi mūsų pratybose.
Tikrovėje mums reikės priartėti greit ir žemai,
kad rusai neturėtų laiko sureaguoti.
Supratau.
Kaip manai, kiek arti galim priskrist prie kanjono papėdės?
Spėju, per penkis metrus nuo jos.
Per penkis metrus?
Aš galėčiau.
Seniai skraidau šiuo žvėrimi.
Tau nepatarčiau leistis žemiau nei per 20.
Aš ir pats to nenorėčiau.
Mes - tinkamoje vietoje. Pasiruošęs?
Pasiruošęs.
Erdvėlaivis - tavo. Jokių įmantrybių.
Supratau.
Čia dabar.
Gerai. Neskubėk.
Nuo čia kilk tiesiai.
12-tos valandos kryptis.
Atliksim porą priartėjimų prie paviršiaus,
o tada - nusileisim, gerai?
Stebėk posvyrio kampą.
- Laikykitės. - Jėzau, Bernicai.
Aš tuoj.
Aš tuoj. Šūdas.
Perėmiau valdymą.
- Prakeikimas. - Kas čia buvo, po galais?
Tu ir vėl girtas prie vairo, Bernicai?
Juokinga.
Pašėlęs žvėris.
Gerai, Treise, nuskraidink mus namo.
Čarlzai, tau reikės dar pasitreniruoti.
- Supratau. - Supratau.
Taigi.
Esate girdėję apie sniego lavinos efektą?
Mes dabar - kalno papėdėje.
Mums reikia suprojektuoti visiškai naują modulių susijungimo sistemą,
nesiremiant jokia iki šiol egzistavusia sistema.
Eilinį sykį sakau, nekelk rankos, Vikai.
Čia - ne mokykla. Ko nori paklausti?
Ar nori, kad kurtume naują susijungimo sistemą nuo nulio?
Nurodymas - toks.
Valdžia to nori ir nori greitai.
Neturėdami jokių „Sojuz“ struktūrinės sąsajos duomenų?
Kad pirmieji pasiūlymai ryt iš ryto būtų ant mano stalo.
- Kaip mums... - Aš puikiai girdėjau, ko klausei.
Tai kodėl neatsakei, kai klausiau?
Tai - užduotis projektavimo komandai,
kurioje tu nedirbi.
Jei projektuotojai norės kažko paklausti, taip ir padarys.
Paskyriau tave į operacijų valdymą, nes tokie tavo profesiniai įgūdžiai.
Būk savo vietoje, Aleida. Prašau.
Tomai.
- Nieko nesakyk. - Prašau, padaryk, kad nieko nevyktų.
- Ne. - Niekam to nereikia.
- Prezidentui reikia. - Liaukis. Abejoju, ar jis tai pamena.
Galėtum užraukt šį reikalą per penkias minutes.
Gal tu ir teisi. Bet aš to nedarysiu.
Man to reikia.
Kam?
Tas rankų paspaudimas kosmose yra mano šviesos miestas ant kalno.
Tavo kas?
Miestas ant kalno. Žinai, Džonas Vintropas.
„Mes būsim šviečiančiu miestu ant kalno, ir visas pasaulis į mus žiūrės.“
Tik šįkart pasaulio akys nukryps į mūsų šviesos miestą danguje.
Keturi astronautai ir dvi kapsulės - dar ne miestas.
Tu nesupranti. Tai - istorijos labui.
Kažkada žmonės rašys šių laikų istoriją,
ir jie pasakys, kad pačiame Šaltojo karo speige,
kosminių lenktynių įkarštyje,
Amerika ir Sovietų Sąjunga, nepaisydamos savo nesutarimų,
susitiko ir simboliškai paspaudė rankas, ir tai įkvėpė pasaulį,
ir tai padėjo taikaus
bei darnaus dviejų supervalstybių sugyvenimo pamatus.
Tu tikrai tuo tiki?
Viskas įmanoma. Bet Amerika turi parodyt pavyzdį.
Pats prezidentas pasakė. „Miestas ant kalno.“
Mes nestatėme to miesto, bet turim pasistengti, kad jis sušvistų.
Tada turim pirmi atsitraukti.
Ne. Neįmanoma.
Priversk juos eiti į kompromisą arba surask kokį abiem pusėm tinkamą sprendimą.
- Kokį? - Nežinau. Tai - tavo darbas.
Po galais.
Šalyje girdisi protestai
dėl šio starto pavojaus,
nes erdvėlaivis gabena itin pavojingą krovinį.
Tai - branduolinis kuras,
kuris labai reikalingas Džeimstono bazei Mėnulyje.
Tiesiogiai transliuojame JAV nuotolinės raketos paleidimą Guame.
Tik pažiūrėk. Daug saugumo priemonių.
Visa aviacijos flotilė.
Man neatrodo labai saugu.
Kas, jei tas daiktas sprogs atmosferoje?
...trečioji Džeimstono kolonijos plėtros fazė.
Todėl startas vykdomas vandenyno vidury, Karen.
Tiesiog tai - rizikinga, Edai. Supranti?
Tai - ne šiaip krovinys. Tas daiktas gabena plutonį.
...dvi, viena.
Degimas.
Matei?
Jokio sprogimo, jokios radiacijos. Eilinė darbo diena.
Valio.
Regis, milžiniška Amerikos raketa
sėkmingai startavo,
tad daugelis atsipūtė su palengvėjimu.
Girdi, tėti?
Ką reikia rašyti apie save stojimo prašyme?
O Dieve. Tai buvo taip seniai.
Turbūt kažką apie tai, kodėl noriu mokytis Anapolyje.
Ačiū, tėti.
Tiesiog parašyk, kas esi.
Tu jiems patiksi.
...toliau gilėjant krizei Panamoje.
Pagrindinė kurą gabenanti raketa...
Gerai. Kas aš esu?
...Amerikos kosminės programos elementas.
Raketa į Guamą gali patekti tik Panamos kanalu...
KAS AŠ ESU?
...tokios didžiulės raketos sausuma gabenti neįmanoma.
Tačiau po drąsios JAV kareivių išlaisvinimo operacijos,
kurios metu žuvo du panamiečiai kariai...
Kodėl jūs mane įsivaikinote?
Liaukis, Kele.
Pati žinai. Pasakojom tau gal tūkstantį kartų.
Įėjome į įvaikinimo agentūrą, ir...
Ir išvydome tave, sėdinčią prie lango.
Tu padėjai mažesniesiems dėlioti dėlionę.
Taip kantriai ir geraširdiškai.
Mes kaipmat supratome.
- Taip, tai buvo meilė iš pirmo žvilgsnio. - Taip.
Ne, aš klausiu,
kodėl nemėginote pasigimdyti sau kito kūdikio?
Kele,
buvo sudėtinga.
Man kilo sveikatos bėdų, ir aš maniau, kad negalėsiu.
Tada per žinias pamatėme reportažą.
Toji operacija vadinosi „Babylift“.
Tu man paskambinai iš „Šamroko“, kai jį dar rodė.
Taip, prisimenu.
Mes žiūrėjom jį kartu, kalbėdami telefonu.
„Šamroko“ viešbutis?
Jis kone už dešimties minučių kelio.
Taip, aš ten kurį laiką gyvenau.
Laikinai.
Jūs išsiskyrėte?
Mes išgyvenom sunkų etapą.
Po Šeino mirties.
Taip.
Mes vis dar stipriai mylėjome vienas kitą.
Tačiau kaskart pažvelgę vienas į kitą, tematėme jį.
Tada pamatėme tą TV reportažą.
Iš Vietnamo buvo skraidinami vaikai,
su viltimi, jog čia jų laukia geresnis gyvenimas.
Kol važiavome automobiliu, kalbėjome tik apie tai.
Mus tai jaudino.
Tiek daug mes nebuvome kalbėjęsi pastaruoju metu.
Taip.
Taigi, aš buvau...
pleistru ant jūsų žaizdos.
Ką? Ne.
Tu nebuvai pleistru, Kele.
Mieloji, tu tapai širdies persodinimu.
Taip.
Viskas gerai, mama.
KAS AŠ ESU?
Nemaniau, kad reikėjo atnešt dovanų.
Aš irgi.
Ačiū. Labai gražu.
Būtų smagu sužinoti truputį apie jus abu.
Kodėl ryžotės dalyvauti kosminėje programoje?
- Gerai. Pradėsiu aš. - Taip.
Taigi.
Man visada patikdavo skraidyti. Nuo pat vaikystės.
Tėvas išmokė. Jis buvo krovininių lėktuvų lakūnas Memfyje, Tenesio valstijoje.
Pakildama virš debesų
visada jaučiu, jog esu arčiau jo.
O kai NASA paskelbė astronaučių atranką,
su džiaugsmu kreipiausi.
Aš tarnavau Sovietų oro pajėgose.
Valdžia atrinko į kosmonautus.
Taip patekau į programą.
- Maistą atnešė. - Ačiū Dievui.
Čia -
barščiai ir pyragėliai iš geriausio rusų restorano mieste.
Vienintelio rusų restorano mieste.
Ar kas ne taip?
Mes norėtume
mėsainių.
Mėsainių?
Prašom. Smagu tave matyti, Dane.
Ar atnešti jums ko išgerti?
Degtinės?
Ar turite „Jack Daniel's“?
Taip, surasim.
Už „Apollo - Sojuz“.
Ne.
Už „Sojuz - Apollo“?
Ne, yra tam tikra tostų tvarka.
Pirmas tostas - už žuvusius draugus.
Už Vladimirą Komarovą,
Viktorą Pacajevą, Georgijų Dobrovolskį, Vladislavą Volkovą.
„Sojuz 1“, „Sojuz 11“?
Aišku.
Už Gasą, Edą ir Rodžerį.
„Apollo 1“.
Už Patę, Harį, Dyką.
Jei būtumėte sumaišę azotą su deguonimi, kaip sovietai,
galbūt „Apollo 1“ astronautai būtų likę gyvi.
O jei „Sojuz 11“ kosmonautai
būtų vilkėję slėgio kostiumus kaip amerikiečiai,
galbūt ir jie būtų likę gyvi.
Arba galim tiesiog pripažinti,
kad kartais nutinka šūdas.
Tikiuosi, kad mums nenutiks šūdas, kai būsim 200 km aukštyje.
O koks kitas tostas?
Antrasis tostas - už moteris.
Aš - vienintelė moteris čia.
Tai - daugiskaita. Už moteris, visas moteris pasaulyje.
Už moteris. Mielai išgersiu.
Man smagu su tavim, tikrai, bet aš tiesiog...
Nežinau, kas bus toliau.
Ir neketinu vėl nustumti į šalį visą savo gyvenimą dėl tavęs.
Aš to ir neprašau.
Tiesiog...
Aš nežinau. Galim pagalvot, kas tai.
Tai - romanas.
Štai kas.
Gali būt nebūtinai tik romanas.
Kalbu rimtai.
Jei atvirai...
Tiesiog sunku...
Sunku tavim patikėti.
Po visko, kas tarp mūsų buvo, aš...
- Mano gyvenimas tada buvo kitoks. - Tu vis dar dirbi NASA.
Ką, ar jie tapo pakantesni
kitokiam gyvenimo būdui, kai prezidentu tapo Reiganas?
Aš nebūtinai turiu likti NASA.
- Tave ką tik paaukštino. - Man nesvarbu.
Tikrai.
Aš žinau, ko noriu.
Noriu ne paaukštinimo, ne NASA,
nieko kito pasaulyje nenoriu, tik tavęs.
Ir man nusispjauti, kas apie tai sužinos.
Elen. Čia tam - ne vieta.
Man nebesvarbu.
Aš myliu tave.
Negalėjau tau to pasakyti prieš dešimt metų ir praradau tave.
Bet aš sakau tai dabar ir padarysiu viską, kad liktume kartu.
Tu - viešas asmuo.
Nenoriu, kad Eliz kas pasakytų,
jog matė mus parke laikantis už rankų.
Suprantu.
Ar pasakysi Eliz?
Ar pasakysi Lariui?
Taip.
Taip, manau, pasakysiu.
Turiu pasakyti savo vyrui, kad palieku jį dėl kitos moters.
Keistas tas gyvenimas.
Taip, tiesa.
Apogėjaus riba - gera.
Supratau. Įvedu AR duomenis į GNC.
- Matau. - Gerai. Jungiamas HUD.
Supratau.
Greitis, machas 0,98. Ikigarsinis. Dvi minutės iki nusileidimo.
Supratau. Jungiu rankinį valdymą.
Jaučiu jį puikiai. Pažiūrėkim, kaip jis skris.
Kirtom 14 000. Greitis - 390 mazgų.
„Pathfinder“, čia - Kenedžio centras.
Netikėtai pasikeitė oro sąlygos. Priekyje gausus debesuotumas.
Pone Piskoti, patikrinkite,
kad būtų įjungtas skrydžio valdiklis ir priekinis vairas - ties vienetu.
Patikrinta.
KSC 33-ias takas turi matytis pro jūsų langą, kai išnirsim iš HAC.
Matomas Kolo laukas.
Mes - debesyse, matomumas - nulinis. Valdome tik pagal prietaisus.
IMU-2 rodo mums du kilometrus į dešinę nuo leidimosi tako.
Kiti prietaisai rodo nulinę paklaidą. Gal koks gedimas?
Trečias ir ketvirtas skrydžio kompiuteriai nesinchronizuojasi.
Pirmas ir antras - viskas gerai.
Pone Piskoti, jūs - mano vietoje.
Kokie jūsų veiksmai?
Atjungti trečio ir ketvirto kompiuterių internetinį ryšį.
Kaip reikalai?
Centrinė linija ir tūptinė. 2 500 m, 307 mazgai.
Leidžiamės tiesiai per vidurį, kapitone.
Ar tikrai?
Man atrodo, kad tuoj šersim aligatorius.
Taigi...
Pasakykite, kodėl aš tai padariau.
Kažkas su navigacijos bloku.
Kuris IMU yra atsarginis, kuris mus veda?
Trečias ir ketvirtas - išjungti. Vadinasi, pirmas arba antras.
IMU-2 rodė per toli į dešinę. Juo vadovautis negalim.
Jūs pakeitėte kursą į dešinę, kompensuodamas paklaidą.
Ir
dabar - tiksliai per vidurį.
Sveiki?
Prašom užeiti.
Viršvalandžiai?
Atleiskite už trukdymą.
Rašau ataskaitas Maskvai.
Biurokratai mėgsta ataskaitas.
Nežinau, ką jie su jomis daro, bet jie mėgsta jas gauti.
Pažįstama.
Gal linksmesnė muzika praskaidrintų jums nuotaiką?
Laukiu, kol užgros ką nors kito, bet...
Hjustone - ne viena radijo stotis.
„Top 40“, kantri, džiazo stotys.
Man nebūtų išmintinga
klausyti politiškai neleistinos muzikos darbe.
Aišku.
Mums reikia surasti būdą, kaip išspręsti jungimosi mechanizmų klausimą.
Derybų čia būt negali, kitų sprendimų nebus.
Sergėjau, visos misijos likimas priklauso
nuo to, ar mūsų erdvėlaiviai susijungs, ar ne.
Galima įtarti, kad „Sojuz - Apolo“ misija -
tik klasta, kaip sužinoti sovietų techninius duomenis tam,
kad amerikiečiai gautų karinį pranašumą kosmose.
Galiu jus patikinti, kad šis pranašumas bus trumpalaikis.
Jei taip manote,
tuomet dėkitės daiktus ir grįžkite į Maskvą.
11:59 val. „11:59“
Gero vakaro.
KLUBAS „11:59“
Tai buvo kur kas gyviau.
Priimsiu tai kaip komplimentą.
Tai ir ketinau pasakyti.
Nebuvau tikra, ar jums pavyks atsikratyti tos auklės.
Jie žino, kad aš nedezertyruosiu.
Esu laikomas ant ilgo pavadžio, ir nekirsiu šakos, ant kurios sėdžiu.
Čia - jūsų slapta vieta?
Kodėl taip manote?
Būtų neišmintinga mums susitikti ten, kur mus atpažintų.
Nematau jūsų kolegų.
Tai
išties yra mano slapta vieta.
Bet ne dėl muzikos?
Ne, ne dėl muzikos. Aš...
tiesiog nenoriu, kad apie šią mano pusę žinotų kiti.
Tai - asmeninis mano reikalas.
Tai darau tik dėl savęs.
Už mūsų bendras paslaptis.
Ką reiškia šis pavadinimas?
Laikrodis, rodantis pasaulio pabaigą. Supranti, 11:59?
Branduolinės apokalipsės vidurnaktis.
Juodasis humoras.
Netoli tiesos.
Viena minutė iki vidurnakčio.
Tikrai taip manai?
Pas mus dabar visuose miestuose vyksta civilinės gynybos mokymai.
Aštuntajame dešimtmetyje jie liovėsi, bet dabar vėl prasidėjo.
Mums tai - tikra.
Labai tikra.
Pamenu tuos civilinės gynybos mokymus vaikystėje.
Mokytoja liepė mums sukrauti baldus prie langų,
kad atremtų sprogimą.
Bet paskui mums parodė filmą,
kur sakė, kad reikia slėptis po stalais.
Tai slėptis po jais ar užremti jais langus?
Gulėdavau naktimis lovoje ir... galvodavau.
Taigi, ką darysim su mūsų susijungimu?
Kas?
Duokite peilį.
Taigi.
„Sojuz“.
„Apollo“.
Hjustone, susijungimas įvyko.
- Su gimimo diena - Vakar buvo, mama.
- Su vakarykšte gimimo diena - Mama, liaukis.
Mėginau prasibrauti prie telefono Bet jis buvo užimtas
Ačiū.
Kaip atšventėt?
Tėtis iškepė tortą.
Jis iškepė ar nupirko tortą?
- Taip. - Kas taip?
Jis iškepė tortą, o paskui nupirko,
nes orkaitė blogai veikė.
- Pasirodo, orkaitė sugedo? - Taip pasakė tėtis.
Norėčiau pamatyt to torto nuotrauką.
Mes sunaikinome įkalčius.
Žinoma.
O Dieve. Paskutinį sykį jūsų tėtis bandė kepti tortą,
kai tau buvo šešeri.
- Pameni? - Taip, šios traumos nepamiršiu.
Pameni, kai padovanojai man „Bonanza“ stalo žaidimą
aštuntojo gimtadienio proga?
Niekas nesuprato taisyklių, tai tėtis ėmė ir išgalvojo jas.
Jis buvo labai juokingas.
Jūsų tėtis sugebėdavo mane prajuokinti.
Kartais jam pakakdavo tik pažiūrėt į mane, ir aš pratrūkdavau kvatoti.
Geri laikai buvo.
- Pasiilgstu jų. - Aš irgi.
- Tikrai? - Taip.
Jei galima būtų atsukt laiką atgal, aš...
Greit baigsi, Styvens?
Šūdas. Mano laikas baigiasi, sūneli.
- Viso. - Dar turim 30 sekundžių...
Niekšeli.
KAS AŠ ESU? AUTORĖ: KELĖ BOLDVIN
AKIVAIZDUS FAKTAS, JOG AŠ - AMERIKOS VIETNAMIETĖ.
ESU KLASĖS PREZIDENTĖ TEKSASO VALSTIJOS HJUSTONO VIDURINĖJE.
VAIKŲ NAMUOSE
HJUSTONO ĮVAIKINIMO CENTRAS VATSONO G. 1402.
Turi pageidavimų?
Man patinka automobilių avarijų kategorija.
Nenutuokiu, apie ką tu.
Tau patinka šuo?
Šunys?
Žinoma. O kam jie nepatinka?
Ne šunys.
O šuo. Laika.
Laika.
Pirmasis gyvas padaras kosmose.
Nieko geriau nerasi.
Už Laiką.
Aš laikiau ją savo rankose.
Minutę ar dvi.
Prieš startą?
Tai buvo mano, kaip kandidato į kosmonautus, mokymų dalis.
Aš buvau dar visai berniukas.
Ir kaip?
Kokia ji buvo?
Tokio dydžio.
Žvitrios akys ir sukta uodegytė.
Nuotraukose ji - gana miela.
Ją įrašė į „pageidautinų“ kategoriją.
Energinga, bet išlaikanti pusiausvyrą, prisitaikanti prie naujų sąlygų.
Panaši į mus.
Turiu galvoje astronautus. Ir kosmonautus.
Šuns skrydžio duomenys buvo reikalingi žmonių atrankai.
Matai? Vadinasi, tai buvo neveltui.
Jos auka.
Nori pasakyt, mirtis.
Mes paleidome ją į orbitą be vilties išgyventi.
Taip. Jos mirtis.
Septynios dienos orbitoje.
Ji pirma pamatė Žemę iš kosmoso.
Mėnulį. Žvaigždes.
Ir paskui ramiai užmigo.
Mums tai būtų sėkmė.
Melas visa tai.
Raketa neatsiskyrė, kaip buvo planuota.
Sugedo terminė kontrolė.
Kapsulė perkaito.
Ji mirė kančiose po kelių valandų, tik po trijų orbitų.
Niekas to nežino.
Dabar žinai tu.
Bet ji vis tiek buvo pirma.
Jos vardą vis dar prisimins, kai mes virsim Mėnulio dulkėm.
„Pasiaukojo tėvynės labui.“ Taip rašė „Pravda“.
Ji tenorėjo namo.
Pagalvok apie kitus šunis, kuriuos atmetė,
nes jie buvo pernelyg energingi,
pernelyg bailūs, pernelyg suirzę
dėl centrifugos, rogių kinkinio, uždarų patalpų, pragaro, šūdino maisto.
Bet Laika? Ji ištvėrė.
Taip. Kad įsiteiktų dresuotojams.
Kai šimtas kitų šunų nusprendė kitaip.
Ką nori pasakyti?
Ogi tai, kad ji nusipelno garbės.
Užtarimo.
Ji išskrido į kosmosą dėl tų, kuriuos mylėjo,
ir dėl visų tų, kurie ją mylėjo,
įskaitant ir jauną kosmonautą, laikiusį ją rankose
minutę ar dvi...
Prieš startą.
Štai kaip ji žuvo.
Ne dėl visos žmonijos.
Dėl tų, kuriuos mylėjo.
Tiesiog mažytis, išsigandęs padaras.
Už Laiką.
Trys pagavimo skląsčiai - pradiniam susijungimui, bet...
Tačiau jų reikia dvigubai daugiau, kad sujungimas būtų hermetiškas.
Mažiausiai.
- Kažkas miega mano lovelėje! - Alio?
Minutėlę.
Aleida?
Labas.
- Tavo draugė? - Taip.
Ne. Ilga istorija.
Aleida Rozales, viena jaunesniųjų mūsų inžinierių.
Sergėjus Orestovičius Nikulovas.
- Puikiai. - Aš greit mokausi.
Sergėjus - „Sojuz“ programos vadovas.
Geras.
Ką tu čia veiki tokiu metu?
Universali sujungimo sistema.
Man reikėjo įkvėpimo, todėl pamaniau, įlįsiu į patį šaltinį.
Ar tai - tavo sritis?
Ne, ne visai.
Ji - puiki. Pasilaikyk ją.
Inžinieriai, nebijantys susitepti rankų, patys geriausi.
- Ačiū. - Jis - girtas.
Netiesa.
Ne visai.
Dievulėliau.
Tai...
nuostabu.
Tikrai taip.
Identiški abiejose pusėse.
Kiekvienas sparnas turi skląstį, galintį įsikabinti iš abiejų pusių.
Bet taip nieko nebus.
Ką?
Čia vien sparnai ir skląsčiai.
Nėra nieko, kas paskirstytų kontakto energiją.
Susijungimo smūgis gali pažeisti korpusą.
Žinoma. Mums reikia kas absorbuotų smūgį.
Žiedo. Štai čia.
Gerai.
Pradėkime.
Spėju, dirbsim naktį?
Neatrodė, kad labai skubi.
Absoliučiai androgeninė jungimosi sistema.
Jokių aktyvių zondų, jokių pasyvių kūgių,
jokių vyriškų ar moteriškų sudėtinių dalių.
Trys sparnai kiekvienoje pusėje,
sukimbantys vienu metu identišku būdu.
Puikiai sumanyta. Mums tinka.
Taigi, dėl suartėjimo.
Abu erdvėlaiviai turės koordinuoti savo veiksmus, taigi...
„Sojuz“ dažniai yra 121,75
ir 130,167 megahercai.
296,8 ir 259,7.
Regis, yla iš maišo ištraukta.
Regis, taip.
Mėnulio naktis - ne už kalnų.
Nemanau, kad Čarlzui pavyks pasiruošti.
LSAM - įnoringas aparatas, juo skraidyt reikia įgusti.
Nors man patinka jų šutvė.
DYKAS
Taip, su jais linksma.
Man patinka jų požiūris.
Drąsūs, stiprūs, vikrūs.
Mano brolis toks buvo.
Gordo irgi turėjo šį bruožą, man patiko.
Kadaise jis buvo išdidus peštukas,
bet tu gi žinai.
Gal ir aš tokia buvau.
Žmonės, regis, keičiasi. Išskyrus tave.
Tu likai toks, koks buvai.
Tu niekada nevirsi baisiu senu skeletu su siaubinga šukuosena.
Nors tavo šukuosena išties buvo nekokia, turiu pripažinti.
Ne, tu visada liksi toks, koks esi dabar.
Pastovus. Nekintamas.
Trunkantis nuolat.
Žemėje niekas netrunka ilgai.
Viskas nuolat keičiasi.
Ponas Klyvlendas tuojau ateis.
Ačiū.
- Turi bibliotekos abonementą? - Palikau namie.
Teks palikti užstatą,
jei norėsi ką pasiimti.
- Kaip laikaisi, Gordo? - Puikiai, Semai. Kaip tu?
Kaip niekad puikiai.
- Plutarchas. - Aha.
Taip, skaičiau vaikystėje. Labai patiko.
Kas vaikystėje skaito Plutarchą ir dar su pasimėgavimu?
Aš.
Pasakojimai apie senovės didvyrius.
Panašius į tave.
Girdėjau, kad vėl skrisi į Mėnulį.
Vyno?
Taip, mielai.
Taip. Skrisiu ten po kelių savaičių.
Šaunuolis. Džiugu, kad vėl tvirtai sėdi balne.
Todėl ir atėjau su tavim pakalbėti, Semai.
Apie tai, kad aš skrendu į Mėnulį.
Šis butelis priklausė pačiam Tomui Džefersonui.
Juk nenori...
Taip, labai noriu.
Kam jis, jei ne gėrimui?
Aš tau net nesakysiu, kiek kainavo šis butelis.
Tik pasakysiu šios taurės kainą.
Maždaug 1 500 dolerių.
Būtent. Todėl gerk lėtai.
Žinai? Aš net nežiūrėsiu, kaip geri.
Lyg tau į gerklę kiščiau pinigus. Supranti?
Ar aš teisus?
Tomui Džefersonui - praradimas, o mums - atradimas.
Būtent.
Prisėsk. Sakyk, kas tave neramina, Gordo.
Aš susigrąžinsiu Treisę.
Tikrai?
Tikrai.
Todėl atėjau, kad tau į akis pasakyčiau apie savo ketinimus.
Aš skrisiu į Mėnulį.
Ir susigrąžinsiu savo žmoną.
Tu - rimtai.
Nemėgstu visų tų formalumų, bet ji dabar - mano žmona.
Kol kas.
Žinai, pamaniau, kad garbinga bus tave įspėti.
O tu - kietakiaušis, Gordo Styvensai, turiu pripažint.
Galėčiau pasilenkti ir dėt tau per nosį.
Arba...
Arba leisiu tau pamėginti tai padaryti.
Nes aš nemanau, kad ji kur nors eis, Gordo.
Tikrai nemanau.
- Tikrai? - Tikrai.
Ji pati apsisprendė.
O kai Treisė apsisprendžia, jos neperkalbės nei žmogus, nei žvėris.
Ji - kaip laukinis žirgas, Gordo.
Jos nesupančiosi.
Treisė eina ten, kur ji pati nori.
Ji daro tai, ką pati nori.
Tai - vienas puikiausių jos bruožų.
Gali daryt ką tinkamas, gali ją vilioti pas save.
Bet pats puikiai žinai tiesą.
Ji - nei mano, nei tavo.
Ji - jos pačios.
Ir jei ji pasirinks tave, aš nieko negalėsiu padaryti.
Bet jei ji pasirinks mane...
Nieko tu nepadarysi tame savo Mėnulyje.
Smagu buvo pakalbėti, Semai.
Taip, iki pasimatymo, Gordo.
Aš turiu tau kai ką pasakyti.
Tu su kai kuo susipažinai.
Kaip tu...
Liaukis, El. Tu visa švyti.
Pasakok man viską.
Kur susipažinot? Kuo ji vardu?
Jos vardas Pem.
Pem Horton? Rimtai?
Kaip tai nutiko?
Ji atsiuntė man savo knygą.
- Ji dabar - rašytoja? - Taip, poetė.
Žinoma.
Ką tai turėtų reikšti?
Ne, tik aš...
Eina sau.
Puiku.
Tau gerai. Atrodai laiminga.
Tokia ir esu.
Tai - svarbiausia.
Lari...
Aš tik stebiuosi, kad ji - už, supranti?
Anksčiau ji buvo kategoriška - arba tu prisipažįsti, arba ji ne...
Taip.
Aišku.
Jau...
Jau laikas.
Jau laikas?
Aš nežinojau, kad iš viso kalbam apie laiką. Ką čia šneki?
Sakau, kad metas mums...
Metas mums liautis apsimetinėjus.
Gal metas pagalvot apie skyrybas?
Apie skyrybas?
Ateini ir pasakai man apie skyrybas?
Lari, juk mūsų santuoka - netikra.
Ką, tik dėl to, kad nemiegame kartu?
Ir dėl to, taip.
- Štai kas tau yra santuoka? - Ne, Lar...
Aš tave myliu, Elen.
Tikrai. Aš maniau, kad mes kartu gyvenam vieną gyvenimą.
Juk turim planų.
O dabar - baigta?
Žinau. Bet juk iš pat pradžių žinojom, kad taip bus. Pats supranti.
Marsas, asteroidų žiedas, Jupiterio mėnuliai...
Visa mūsų ateitis.
O mes su tavim priklausom šiai ateičiai.
Aš - vieniša, Lari.
Jaučiuosi vieniša.
Tu turi Piterį.
Prieš tai turėjai Džoną. O prieš jį...
- Deividą. - Davidą. Bet aš - ne tu.
Aš užmiegu kasnakt viena ir pabundu viena.
Ir nėra taip, kad nesistengiau su kuo nors susipažinti, stengiausi.
Bet po jos neturėjau nieko.
Aš tave myliu, Lari.
Tikrai. Man patinka gyvenimas, kurį susikūrėm. Jis - nuostabus.
Aš nenoriu tavęs prarasti.
Bet aš ją myliu... kitaip.
Kaip savo...
Lyg prieš dešimt metų būtų sustojusi mano širdis, ir staiga vėl ėmė plakti.
Gerai.
Tikrai?
Ko tik nepadarysi dėl savo žmonos.
Ačiū tau!
Mes neprivalom labai skubėti.
Tai tu nepaskelbsi to visiems prieš vykdama į oro uostą?
Ne.
Pavėluosiu į lėktuvą.
Pakalbėsim, kai grįšiu.
Taip.
Saugios kelionės.
O kur orkestras?
ŽVAIGŽDŽIŲ MIESTELIS, SSRS
Išvertė Egidija Tučkuvienė