-Han sa det på fullt allvar. -Nej.
Vill du ha en ti...
Nej. Två är gränsen för mig.
Med den attityden blir vi uppätna av koreanerna.
Förhandlar vi om en östasiatisk rymdallians,
eller ska det bli en supartävling?
Man kan inte ha det ena utan det andra. Inte i Seoul.
Du tyckte att FN-delegaterna var festprissar. Vänta bara.
Jag blir trött bara vid tanken.
Det kommer att gå utmärkt.
Du är född för det här jobbet.
Tom, det är en sak jag hade tänkt prata med dig om.
Eventuellt kanske jag...
-Du är gravid. -Nej.
Nej. Det är inte det.
Jag...
Ursäkta, Ellen Wilson? Rum 147?
-Ja. Tack. -Telefon till dig.
Ursäkta mig.
Det här är Ellen Wilson.
Okej. Tack.
Min far har fått en hjärtattack. Läget är allvarligt.
Jag beklagar verkligen.
Han bor i Connecticut, va?
Ja.
Ta limousinen. Jag tar taxi till flygplatsen...
-Nej, jag kan inte göra det. Korean... -Du måste.
Det gäller en familjemedlem.
Åk bara.
Jag ringer sen.
Tack.
Stackare. Hon såg så fram emot att åka till Korea.
Förhoppningsvis blir pappan bättre och hon kan komma om några dagar.
En jobbig kväll för henne.
Och du? Har du kunnat sova?
Självklart inte. Jag kan inte sova på flygplan.
Flyget tar 14 timmar.
Martini, sir.
Långa utrikesflyg är enda gångerna jag verkligen kan koncentrera mig.
Inga störande moment.
Bara jag, min martini och Apollo-Soyuz-budgeten.
Lite lätt läsning, va?
Du borde prova att läsa en roman nån gång.
Det vore bra för hjärnan att få koppla från.
Jag har just läst en roman, Christine, om en mordisk Plymouth -58.
Ja. Min nya elbil har försökt döda mig några gånger.
Hur går det för Poole och Morrison?
Går allt bra i Ryssland?
Av allt att döma går träningen felfritt.
Bra.
Jag kan ännu inte fatta att det händer.
Våra astronauter i Star City, deras tekniker i Houston.
Jag vet.
Jag ringde för att kolla en punkt i förhandlingarna
med EASA innan vi landar.
Kolla, bara.
För den här föreslagna rymdstationen, ska vi verk...
Tom, är du där?
Tom?
Om ni vill ringa, lägg på och pröva...
Tråkigt att du missade ditt flyg för ingenting.
Din mamma överreagerade.
Det är inte ingenting. Du fick en hjärtattack.
En smärre incident. Jag mår fint.
En varningssignal.
Du hörde läkaren. Inget mer nötkött, ingen mer rökning.
Och du måste ta det lugnt.
Fast det lär aldrig hända.
Jag driver ett företag värt en halv miljard dollar.
Vi har filialer i Asien. Vi har ett nytt Europakontor och...
Jag vet.
Om jag ska ta det lugnare behöver jag din hjälp.
Och det lär inte hända.
Du tar saker för givna.
Vad menar du?
Jag funderar på att lämna NASA.
Skitsnack.
Jag menar det.
Jag vill nå Mars,
och jag börjar tro att privata rymdfärder är enda sättet.
Intressant.
Vad säger Larry om din kursändring?
Larry... vill att jag ska vara lycklig.
Var jag än är.
Jag behöver i alla fall inte oroa mig för en sak,
du har en man vid din sida att lita på.
Även om det vore trevligt med barnbarn.
Ursäkta att jag stör, ma'am, men Vita huset söker er.
-Vita huset? -Så sa de.
Det här är Ellen Wilson.
...nyheter. Specialrapport. Dan Rather här.
Ja.
President Reagan anländer just nu
till flygbasen Point Mugu i Kalifornien,
då han avbrutit sin semester för att återvända till Washington.
En semester som avbröts av nedskjutningen
av Korean Airlines flyg 7 av ryssarna,
där så många som 269 personer dog,
samtliga ombord.
President Reagan väntas göra ett uttalande snart.
Från Moskva har ännu ingen officiell bekräftelse på nedskjutningen kommit.
Bara att det var en "olyckshändelse",
men inget om vad för slags olyckshändelse
eller ett ord av ursäkt.
Efter Sovjets barbariska nedskjutning igår
av ett passagerarplan,
har USA och många andra länder i världen
gjort tydliga och bestämda uttalanden
som uttrycker inte bara vår avsky,
utan också våra krav på en sann redogörelse av händelserna.
Vad ska man tänka om en regim
som så högljutt basunerar ut sin vision av fred och global avrustning,
men ändå så snabbt och hjärtlöst utför en terroristhandling
som kostar många oskyldiga människor livet?
Och vad ska vi tänka om en regim
som har en måttstock för sig själv
och en annan för resten av världen?
Till de efterlevande av kongressledamot Lawrence McDonald,
NASA-administratör Thomas Paine och alla ombord på det olycksdrabbade planet
riktar vi vår djupaste medkänsla.
Jag hoppas att de vet att våra böner följer dem.
Varför i helsike flög planet över Sachalin?
Det var inte en del av flygrutten.
Kanske ett navigationsfel.
Flygdatorn kanske fick planet att avvika från flygrutten.
Hela 65 mil?
Det kanske var fel på autopiloten.
Piloten visste nog inte ens att han flög över sovjetiskt territorium.
Okej, piloten flyger av misstag över ett militärt område.
Varför skjuta ner planet?
Det är ett passagerarplan, för Guds skull.
Det är ologiskt.
Vi har spionplan som flyger över Sachalin hela tiden.
Det är en hemlig flygbas. De är paranoida.
Ursäkta. Det är bara helt otänkbart
att en pilot kan förväxla ett amerikanskt spionplan
med ett koreanskt passagerarplan.
Det tror jag inte på.
Troligare är att de trodde att KAL 7 användes som spionplan.
Var det det?
Var inte löjlig.
Varför skulle USA använda ett annat lands passagerarplan för att spionera?
Vi slösar med tiden.
Viktigare är att jag inte har fått kontakt med Poole och Morrison i Star City.
Jag har försökt på alla sätt. Det är radiotystnad.
FBI har stängt ner tillgång till alla sovjetiska sändebud i USA,
inklusive Apollo-Soyuz-teknikerna,
så det är nog ett svar på det.
De håller vårt folk som gisslan. Det är inte okej.
Hon har rätt.
Ellen.
Jag har talat med Jim Baker i Vita huset.
Tills presidenten utser en permanent ersättare
tar jag över Toms plikter som administratör.
Att återfå kontakten med våra astronauter
är vår första prioritet just nu.
Jag kanske ska tala med Sergei Nikulov,
ifall han kan hjälpa oss få kontakt med vårt folk, och...
Vi blev just anfallna av ryssarna.
Ska du gå till dem och be om hjälp?
Sergei är resonlig.
De har visat gång på gång att vi inte kan lita på dem.
Nationella säkerhetsrådet borde besluta.
Vi bör undersöka alla tillgängliga alternativ
innan det här blir en ännu större incident.
Prata med honom. Förhoppningsvis vet han hur man får kontakt med Star City.
Tack.
Du bestämmer.
STAR CITY, SOVJETUNIONEN
Fan också!
Släpp ut mig!
Vad gäller det?
Jag är Margo Madison. Jag vill träffa Sergei Nikulov.
Ingen släpps in eller ut. Det är mina order.
Jag är chef för Johnson Space Center.
Det tror jag säkert, raring, men du kommer inte in.
-Vad heter du? -Sergeant John Perkins.
Okej, sergeant John Perkins, du har ditt jobb att sköta, men det har jag med.
Du får 15 sekunder att kontakta en överordnad officer,
12 sekunder att förklara situationen för honom,
45 sekunder för honom att nå general Nelson Bradford
och bekräfta att jag är den jag påstår,
15 sekunder för din chef att återkomma till dig,
och tio för dig att öppna dörren.
Det ger dig sammanlagt 97 sekunder
till antingen en kall öl efter arbetspasset
eller förflyttning på obestämd tid till Thule, Grönland.
Jag börjar räkna nu.
Raring.
Jag tog med borscht.
Kom in.
Har du prövat med ambassaden?
Radiotystnad.
Inget kommer nog att hända era astronauter.
Av nån anledning gör det där mig inte lugnare.
Det är mycket begärt med tanke på situationen...
...men har du nåt sätt att få kontakt med Star City?
En hemlig linje, eller,
jag vet inte, nåt kan hjälpa oss att få kontakt med vårt folk där?
Vad kan jag göra? Jag är fast här utan telefon.
Du ser. Död.
Om jag kan ordna ett samtal?
Astronauterna Poole och Morrison har inget med det här att göra.
Inte jag heller. Men här sitter jag ändå.
Också kvarhållen mot min vilja, kan inte ringa hem.
Thomas Paine dödades, Sergei.
Tillsammans med 268 andra.
Det är därför vi är här.
Jag beklagar din kollegas död.
Tom var en bra människa.
Ibland var han frustrerande,
ibland var vi oense om metoderna,
men han gav allt för sitt jobb, och jag respekterade honom högt.
I min religion, när nån dör
är det sedvanligt att det första målet man äter efter begravningen
är en skål med vad man kan kalla minnesborscht.
Vi tror att ångan bär med sig den avlidnes själ...
...till himlen.
Kanske är det sant.
När du har ordnat telefon,
ska jag ringa Moskva och tala om att jag inte torteras.
Frånsett med fadd borscht.
De kanske tar kontakt med era astronauter,
men jag kan inte lova nåt.
Tack, Sergei.
Ännu en dag med dramatisk utveckling
i fallet med planet som sköts ner i luften,
nedskjutningen av Korean Air Lines flight 007.
Sovjet medgav för första gången
att ett av deras stridsflygplan sköt ner jumbojeten med 269 personer ombord.
Men ryssarna betonar att de inte visste att det var ett civilt passagerarplan.
SOVJET SKJUTER NER PLAN
UTRIKESMINISTER
USA reagerar med avsky på denna attack.
Många liv verkar ha gått till spillo.
Vi ser ingen som helst ursäkt för detta avskyvärda dåd.
Det finns ingen tänkbar legitim ursäkt...
SENATOR JIMMY CARTER
...som Sovjets regering kan ge för denna avskyvärda handling.
Människor i hela den fria världen fortsätter reagera...
Jag förstår, senator. Vi gör allt vi kan för att få kontakt med dem.
Ja.
-Sydkoreas president Chun Doo Hwan... -Tack. Ja.
...anklagade Sovjetunionen för att ha utfört en obeskrivlig...
Kan du lägga i lite mer socker?
Fråga honom om FN.
Ja. Nej, självklart gör vi det, senator.
Har nån pratat med ambassadör Kirkpatrick?
Hej. Kommer jag olämpligt?
Ja, senator, jag är kvar i luren.
-Kul att se dig, Pam. -Tack detsamma, Larry.
Hur är det med henne?
Hon är rena maskinen. Telefonen har ringt hela dagen.
Hon bara kör på.
Är det Tower i Lagstiftningskommittén?
Anslagskommittén.
Ja. Och, senator, med anledning av den här krisen
kommer NASA att behöva ökade medel för säkerheten.
Kan jag räkna med ert stöd?
-Tack för det. -Be om tio.
Är tio för mycket att vänta sig?
Underbart, senator. Tack.
Vi kan prata mer om det sen.
Jag förstår. Han måste få veta det direkt imorgon bitti.
Jag ringer Guam och meddelar.
Ja. Försök sova lite, Clark.
Jag vet. Vi ska ta oss igenom det här.
Okej. Hej då.
Förlåt, jag...
Jag har nog inte suttit så mycket i telefon i hela mitt liv.
Be inte om ursäkt, det är ditt jobb.
Och du är förbannat bra på det.
Märks det att jag inte vet vad jag håller på med?
Sluta. Du är lysande. Det vet du.
Kom igen. Såja.
Det där känns skönt.
Hej.
Hur mår du?
Bra.
Det gör jag. Jag menar, jag är...
...utmattad.
Och överväldigad.
Och jag vet inte, jag...
...spelar upp det om och om igen i mitt medvetande.
Om pappa inte fått en hjärtattack hade jag varit med på planet.
Jag hade suttit bredvid Tom. Vi två tillsammans.
Han hade varit den sista personen jag såg.
Sluta tänka så där.
Det hände ju inte.
Om du varit menad, så hade du varit med på planet.
Så... Tom var menad att vara på planet?
Nej. Jag...
Okej, Tom var menad att dö.
Jag menar bara...
...att ibland förstår vi inte... hur universum fungerar.
Han var en sån bra människa.
Så missförstådd.
Och nu...
...flyter han nånstans i Japanska sjön.
Alla de där människorna flyter nånstans i Japanska sjön.
Sluta.
Du.
Du är här. Vid liv. Hos mig.
Och det är jag så jäkla tacksam för.
Kom hit.
-Förlåt mig. -Ingen fara.
Det är Ellen Wilson.
Det här är Vita husets växel. Presidenten kommer här.
Vad är det?
Hallå? Ellen?
God dag, herr president.
Va?
Det är en ära att få tala med er.
Tråkigt att det är under de här omständigheterna.
Instämmer.
Tom var en stor amerikan.
Jag såg honom som en vän.
Och jag saknar honom mycket, vilket säkert även du gör.
Verkligen.
Jag är övertygad om att du kommer att göra ett suveränt jobb för mig, Ellen.
Tom hade mycket gott att säga om dig.
Jag ska försöka att inte svika er.
Är du kristen, Ellen?
Ja. Ja, sir, det är jag.
Bön brukar styrka mig i svåra stunder.
Jag hoppas att det även hjälper dig.
Ja, sir. Det gör det.
Det gläder mig.
För det är viktigt att alla i mitt team är klarsynta inför fortsättningen.
Vi måste visa styrka efter den här katastrofen, annars är allt förlorat.
Jag förstår.
Tack, Ellen.
Tack, herr president.
God natt.
-Har du en minut? -Nej, som du väl vet.
Lyckades du få Nikulov att hjälpa oss?
Han lovade göra sitt bästa, men vi har ännu inte hört från Poole och Morrison.
Det var väntat.
Jag var ändå tvungen att försöka, Nelson.
Det här kanske blir en ögonöppnare för dig.
Pentagon fick just de här övervakningsfotona.
Ryssarnas rymdfärja Buran står visst på uppskjutningsrampen.
Jag trodde inte att den var startklar.
Det trodde inte vi heller.
-Det här liknar inte Baikonur. -Det är det inte heller.
Det är ön Sachalin. De har en hemlig militärbas där.
Samma hemliga militärbas som KAL flög över när det blev nedskjutet?
-Fotona togs väl inte från... -Självklart inte.
De togs från en SR-71 Blackbird.
KAL var ett passagerarplan.
Så du menar att KAL flög över
samma ö varifrån Buran ska skjutas upp,
och att det inte finns ett samband?
Det är inte därför jag är här.
Ta en titt på de här och säg om Buran möjligen kan vara bestyckad.
Efter KAL och det som händer i Panama är vi...
...oroliga för att de kanske försöker introducera ett nytt vapen.
Var fick ni tag i de här?
Konfidentiellt, jag vet.
Så bisarrt.
Det är som att se på ritningar till vår rymdfärja.
Kapslarna är precis likadana.
Så går det när KGB stjäl ritningarna till vår rymdfärja
mitt framför näsan på oss.
Den är likadan, till och med lastutrymmet.
Så den kan absolut beväpnas, precis som vår.
Vänta lite. Titta här.
Vadå?
De fasta drivmotorerna.
De är en exakt replik av våra... men för två år sen.
Jaha?
Det var då vi fann problemet med O-ringen på Challenger.
Och det är betydligt kallare i Sachalin än i Florida.
Så om de kopierade våra drivmotorer så i detalj,
är det bara en tidsfråga innan den sprängs.
Vi måste varna dem.
Margo, de har smart folk där borta.
Vi upptäckte problemet. Det gör säkert de också.
Det vet du inte. Inte säkert.
Sant, det gör jag inte.
Men vad jag vet är att den har potential att användas som vapen mot oss.
De kan beskjuta vilken punkt på jorden som helst...
...utan förvarning.
Och säg inte att de inte skulle. Inte efter KAL.
Ja, jag förstår.
Men om de beslutar att använda Buran som vapen i framtiden,
är det deras val.
Vårt val just nu är att kunna rädda människoliv.
Dussintals civila, tekniker, forskare, de kan bli dödade.
Vi har makt att förhindra det.
Jag tänker inte ta den risken. Beklagar.
Svaret är nej. Och det här är hemligstämplat.
SOVJETS AMBASSADÖR
Ryska talesmän förnekar att de medvetet sköt ner
en koreansk jumbojet.
USA:s regering har
tillsammans med Japans regering...
USA:S FN-AMBASSADÖR
...beslutat att lägga fram bevisen inför denna församling och inför världen.
De finns på videobandet som nu ska spelas upp.
Uppfattat.
Jag närmar mig målet. Jag har låst raketerna på målet.
Jag har avfyrat raketerna.
Målet är nedskjutet.
Omkring kl 16:00
rapporterade den ryske piloten att han hade skjutit ner målet.
Japanska radaroperatörer
hade spårat den koreanska planets färd...
Chardonnay och två Shirley Temple åt bord tre.
-Det läcker visst. -Ja. Jäklar också.
Och toastolen i herrtoan är igenproppad igen, så...
Ska jag titta på det?
Vill du det? Det vore toppen.
Jag borde ha bytt ut alltihop när jag renoverade stället,
men jag försökte spara in lite, så...
-Tjena, miss Karen. -Hej, Sam.
Killar, vi tar bordet där borta.
Han har kommit hit mycket sen din mamma gav sig iväg.
Han kanske saknar henne.
Eller ett bra sätt att påminna potentiella investerare
att hans fru är astronaut.
Eller det.
Fixa tre whisky och soda.
Men bara lite whisky i en,
för Sam vill låtsas att han tål massor av sprit.
Inga problem.
Tack.
Jag hoppas att grabben inte är för besvärlig.
Självklart inte. Han gör ett jättebra jobb.
Jag vet. Han är en bra grabb.
Ja, det är han. Hur mår Trace?
Jag har inte pratat med henne på några dagar.
Månen är visst en hektisk plats.
Ja, jag vet.
-Hur går affärerna? -Vår bästa månad hittills.
Att sätta souvenirerna i glasskåpet var en utmärkt idé.
Ja, tro det eller inte,
men de där sakerna drar in nästan lika mycket pengar som nåt annat här.
Det tror jag säkert.
-Så är du redo att sälja stället till mig? -Svaret är fortfarande nej.
Synd.
För med en smula marknadsföring kan det bli nåt stort.
Vi kan göra en kedja. Över hela landet.
Nåja. Kanske nästa gång.
Eller kanske idag.
Hur sa?
Jag sa att jag kanske är beredd att sälja baren idag.
Menar du allvar?
Det beror på ditt anbud.
Tvåhundrafemtio.
Nej.
Nåväl, 300.
Fyrahundrafemtio.
Trehundrafemtio. Det här är Outpost, inte Ritz.
Fyrahundra.
Med souvenirerna är det värt minst så mycket.
Och värdet kommer att öka med tiden.
Trehundrasjuttiofem?
-Trehundranittio. -Såld.
Va?
Ursäkta mig.
Sålde jag nyss Outpost till dig för 390 000 dollar?
Inte förrän vi skakar hand.
Är det allt som krävs?
Det här är ju Texas, vännen.
Ett handslag smäller högre än skriftligt.
Okej.
Vi ordnar formaliteterna nästa vecka.
Okej.
Får jag komma in?
Vem är du?
En tekniker. Kom. Sätt dig.
Jag har varit instängd här i nästan 48 timmar utan förklaring.
Sätt dig.
Jag måste prata med de mina.
Sätt dig. Vi tar nåt att dricka. En skiva kallskuret.
Jag vill inte sätta mig. Jag vill komma härifrån.
Tycker du om vodka?
Har jag nåt val?
Nej.
Jag har aldrig träffat en amerikansk astronaut.
Hur kom du in i programmet?
Är du fallskärmshoppare?
Nej. Jag är pilot.
En tekniker. Som du.
Och du har velat komma ut i rymden ända sen du var liten flicka?
När jag var liten fick kvinnor inte bli astronauter.
När jag var liten pojke...
...hade inga raketer kommit upp i rymden.
Men ändå... drömde jag om att nå stjärnorna.
Nåja, här är vi.
Du.
Tänker du berätta varför jag hålls fången här?
Det här är inget fängelse.
Nog känns det så, allt.
Du har aldrig sett ett sovjetiskt fängelse.
Att sitta i en gulag...
...är värsta tänkbara mardröm.
Tortyr. Svältning. Köld.
Så kallt.
Människor fryser ihjäl.
Tvingas att förråda sina kamrater för att överleva.
Varje dag...
...undrar man om man står på tur skjutas.
För fallna kamrater.
Du känner våra sedvänjor.
Jag hade en bra lärare.
Känner du de här personerna?
Vilka personer?
Namnen på dörrarna.
Jag insåg inte att det var namn.
Yuri Gagarin.
Valentina Tereshkova. Aleksei Leonov.
Anastasia Belikova.
Har Yuri Gagarin sovit här?
Vi lämnar dem här som symboler att minnas.
Sovjets flagga på månen. Den är också en symbol.
Jag minns att under planeringen
räknade vi på hur nära flaggan skulle vara månlandaren.
Om den står en meter för nära, när månlandaren lyfter...
Fjorton år senare står Sovjets flagga ännu på månen.
Många vuxna män i Sovjet gråter vid tanken.
Mäktig symbol.
När jag först hörde om Soyuz-Apollo...
...tänkte jag...
...Ronald Reagan,
han är en smart man.
Symbol med astronaut och kosmonaut tillsammans i rymden.
Självklart förstod jag att vi måste säga ja,
för vi skulle verka cyniska om vi sa nej.
Men också...
...för att det kanske...
...kunde förändra världen.
Det blir inget alls om jag inte får lämna rummet.
När du äntligen går ut genom dörren...
...gör det med högburet huvud.
Hallå?
Molly. Tack och lov.
Ja, det är jag. Det är jag.
Nej, jag mår bra. Ja, jag är ensam.
Vad tusan pågår?
Pröva med lite negativt tryck.
Bra tips.
Vill du ha nåt att skölja ner det med?
Vi har goda nyheter.
Vi har äntligen nått våra astronauter i Star City. De mår bra.
Roligt att höra.
Kom nu.
Innan jag ändrar mig.
Det är konjak.
Jag vet.
Gör du?
Jag menar, jag har aldrig smakat förut, men...
Asbach Uralt. Förkrigsårgång.
Bästa sorten.
Den är stark.
Jag har nog aldrig sett dig så... glad.
Ja, det är jag. Ibland...
...kan folk överraska en.
Återge en tron på mänskligheten.
Säg det till Bill Strausser.
Vad pågår?
Han är världens största skit.
Han är harmlös.
Många såna killar saknar social förmåga.
Bra på sitt jobb, dåliga på att umgås med människor.
Varför är han sån?
Bill är...
...komplicerad.
Han kan vara nedlåtande och halsstarrig ibland, men...
...han är en skicklig tekniker.
Och hängiven sitt jobb som ingen annan.
För hängiven ibland.
-Vad menar du? -Ingenting.
Bara en sak som...
...hände för länge sen.
Jag borde inte ha nämnt det.
Kom igen. Nu måste du berätta.
En kväll hade han suttit vid sin konsol i 23 timmar,
och han vägrade lämna den. Bara vägrade.
Han var väl så inne i allt spännande, så han...
...kissade på sig.
Över hela sig. Alltihop.
Helt... våt.
-Våt. -Oj.
Sen började folk kalla honom herr Snobben.
Varför Snobben?
Jag har ingen aning,
men det var hans smeknamn efter det,
och det följde honom i åratal.
I åratal.
Folk lämnade jordnötter och jordnötssmör vid hans konsol.
Till och med en docka med blöja på.
Jösses.
Jag tycker nästan synd om honom.
Nästan.
Jag vet. Men hör på.
Om jag kan hitta ett sätt att komma överens med Bill, kan du det.
Du måste hitta ett sätt att lösa det här med honom.
Han är inte den sista jobbiga person du lär stöta på i din karriär.
Okej.
Du har nog rätt.
Sovjet fortsätter att mobilisera sin Stillahavsflotta
och trakasserar fartyg som kommer för nära kraschplatsen,
och hindrar försök att hitta spillrorna efter KAL 007.
USA svarar genom att skicka krigsfartyg från 7:e flottan,
och har beordrat krigsberedskap för flygvapnet,
medan spänningarna fortsätter att stiga i norra Stilla havet.
Du måste trycka på knappen.
Låt mig.
Tack för det.
Jag kunde inte sova.
Inte jag heller.
Hur är det med dig?
Jag vet inte.
Jag vet inte... vad som är upp eller ner.
Allt är bara så...
...överväldigande.
Och jag vet vad som väntar.
Bradford trycker redan på för att ge militären kontrollen.
Om man ger dem lillfingret tar de hela handen,
och snart är vi en del av Försvarsdepartementet.
Sånt händer hela tiden.
Det inträffar en kris, och militären sveper in och tar kontrollen.
Det blir slutet för NASA som vi känner det.
Du kan glömma Mars. I ett årtionde åtminstone.
Det får inte hända.
Tja...
...vad ska du göra åt saken?
Jag vet inte.
-Får jag påpeka en sak? -Visst.
Du är för fan NASA:s administratör.
Tillförordnad administratör.
Så bete dig som en sån.
Du sitter inte på avbytarbänken längre.
Du har inflytande, för Guds skull!
Vad förväntar du dig att jag ska göra?
Du måste bevisa för dem att du har allt under kontroll.
Visa dem hur tuff du är.
Hur långt du är beredd att gå.
Sen har du deras tillit.
Vi spelar olika roller med olika människor.
Det var nåt Tom sa.
Vet du vad det gäller?
Presidenten har beslutat att beväpna Pathfinder.
-Oj. -Bara så där?
Ska vi sätta missiler på en rymdfärja?
Just nu har han faktiskt inget val.
Ryssarna är mycket provokativa. Det är en försvarsåtgärd.
Tills det inte är det.
Vi tidigarelägger också återtagandet av mångruvplatsen 357 Bravo.
Det utförs inom 48 timmar.
Va? Det är ju fortfarande dagsljus där uppe.
Tanken var ju att använda månnattens mörker
för att bibehålla överraskningsmomentet.
Dessutom är de inte färdiga med träningen.
Presidenten är helt uppdaterad om hur uppdraget fortlöper
och vill att vi går vidare.
Ellen, kan du inte tala reson med honom?
-Han måste förstå... -Det var mina rekommendationer, Margo.
Hej, Sergei.
Margo.
Jag ska återvända till Sovjetunionen
till det blir klart om Soyuz-Apollo blir av eller ej.
Jag hörde det.
Jag ville bara säga tack för hjälpen.
Ingen orsak. Det gjorde jag så gärna.
Och...
...så fort det här är löst, vilket det säkert blir,
hoppas jag få träffa dig och fortsätta planera uppdraget med dig.
Ja. Det hoppas även jag.
Det kan faktiskt vara bra att ta ett steg tillbaka.
Se allt med nya ögon.
Ifall vi har missat nåt med ritningarna på dockningsmodulerna.
Missat nåt? Vad menar du?
Jag bara undrar om vi har förbisett nånting.
Till exempel, för cirka ett år sen
upptäckte vi en defekt komponent på vår rymdfärja.
En defekt på O-ringarna på drivmotorerna.
Vilken defekt?
En av våra tekniker upptäckte att O-ringen drog ihop sig i kyla
och inte tätade ordentligt.
Jag menar, temperaturen på Merritt Island är sällan under fem plusgrader.
Så... du förstår att det var lätt att missa det.
Ja, det kan jag förstå.
Vi upptäckte det, tack och lov.
För om temperaturen skulle sjunka oväntat,
vore risken stor för haveri.
Så...
...jag undrar om vi eventuellt missat nåt med dockningsritningarna.
Ja, det undrar jag också.
Titta på det medan du är borta.
Nå... jag måste gå. Jag har ett möte.
Men jag hoppas att vi ses igen.
Ja. Det hoppas jag... också.
Hej, Kel.
Är du hungrig?
Jag gör bönsmörgås. Din favoritmat.
Ja, jag kommer strax.
Okej.
VIETNAM
NGUYEN THI HANH
DOG VID FÖRLOSSNINGEN
MENY
FÖRSVARSKOMMUNIKATIONSAGENTUREN
TILL DEN DET BERÖR
JAG SÖKER INFORMATION OM EN SOLDAT
I 18:E INFANTERIDIVISIONEN
NGUYEN VAN LE
RÅDGIVARTEAM 87 I REPUBLIKEN VIETNAMS ARME...
Gick Ashley?
Ja. Hon gick, men hon sa att ni ses imorgon.
Alltså egentligen idag.
En öl?
Jag borde inte, men ja, tack.
Så du åker tillbaka nästa vecka?
Ofattbart att sommaren redan är över.
Jag kommer att sakna dig här.
För en bra sommar.
Och ett ännu bättre skolår.
-Och för dig, mrs Baldwin. -Danny!
-Karen. -Tack.
Förlåt.
Nå...
...hur känns det?
Att sälja baren, menar jag.
Uppriktigt sagt...
...känner jag mig redo... att gå vidare.
Du vet, redo för ett nytt kapitel.
Egentligen är inte baren min. Den har aldrig varit det.
Nåja...
...i så fall borde vi fira.
Är det inte det vi gör?
Till minne av min sista vecka här, har jag donerat nånting till Outposts jukebox.
Verkligen? Så omtänksamt.
-Vad är det här? -Billy Swan.
-Countrysångaren. -Ja.
Känner du igen melodin?
Ja...
Nej. Vänta lite.
Kära nån.
Danny. Åh nej.
-Visst är den bra? -Ja... den är annorlunda.
Kom igen.
Har du druckit?
Hur fort kan du tanka och förbereda månlandaren?
På några timmar, antar jag. Vad pågår?
Presidenten vill återta gruvplatsen kl 08:00 imorgon.
Jösses. Varför berättar ni det här?
Tror du att Charles är redo att flyga månlandaren?
Nej. Inte än.
Om jag vetat att han måste vara redo så snart, hade jag...
Kan du göra det?
Du har flugit med oss förut. Du känner uppdraget bättre än nån annan.
Jag kan inte beordra dig. Det är farligt.
De kan vara beväpnade, och i så fall...
Jag ställer upp.
Okej. Förbered månlandaren för avfärd.
Vi måste lasta ombord utrustningen och vara redo om 17 timmar.
Ja, vi kör.
Tack så mycket.
Mina damer och herrar, jag är stolt att kunna tillkännage
att vi har återfått kontakten med två amerikanska hjältar.
Astronauterna Danielle Poole och Nate Morrison,
som har hållits fångna i Sovjetunionen
efter flygkatastrofen med Korean Air Line 007.
Liksom för amerikanerna som grundlade det här landet,
har historien begärt mycket av amerikanerna i vår tid.
Mycket har vi redan gett.
Mycket mer måste vi vara beredda att ge.
Men vi måste också komma ihåg
att framtiden inte tillhör de räddhågade.
LE NGUYEN IMMIGRERADE TILL USA 1978
Den tillhör de modiga.
HEMADRESS: 3012 RICHMOND DR. ARLINGTON, TEXAS
En av dessa, tillförordnade NASA-administratören Ellen Wilson,
har lett ansträngningarna att få hem våra astronauter.
Och jag är stolt att tillkännage
att de snart är på fri mark i Västtyskland.
Låt oss minnas Abraham Lincolns ord:
"Låt oss tro att rätten ska segra.
Och i denna tro, må vi ända till slutet göra vår plikt såsom vi förstår den."
Tack. Gud välsigne er, och Gud välsigne Amerika.
Bränsle 60 procent.
Uppfattat, 60.
Vi går lägre för att undvika radar.
Fyrtio meter.
Ner på sju.
Faller som en sten.
Femton.
Kanjonen inom synhåll.
Anflygning till kanjonen. Nittio sekunder till landningspunkten.
Fem meters höjd. Håll stadigt på fem meters höjd.
Stadigt.
Vi går in i kanjonen. Håll i er. Vi har skarpa svängar framför oss.
Påbörjar slutlig anflygning.
Sextio sekunder till landningspunkten.
Närmar oss sista svängen. Framme om tio sekunder.
Helvete.
Landningsplatsen är inte tom.
Borrtornet fanns inte med på satellitkartan.
-Ska vi avbryta? -Nej. Jag fortsätter framåt.
Hittat avlämningsplatsen. Går ner.
Tio meter. Åtta.
Precis som vid övningen, hör ni.
Snabb avstigning, bort från månlandaren och samlas bakom mig.
Oorah!
Nu kör vi. Osäkra vapnen.
Två meter. Rör upp mycket stoft.
Håll i er.
Tracy Stevens, du regerar.
Vi har intagit platsen.
Upprepar, vi har intagit platsen.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson