Vi har inte sett några tecken på ryska motåtgärder på månen, sir.
Vi har tvåmansteam som vaktar gruvplatsen dygnet runt.
Den ryska aktiviteten vid Zvezda fortlöper som vanligt.
Och ingen ökning av militär aktivitet i jordens omloppsbana.
I så fall var vår lilla operation en framgång.
Ja, sir. Nog verkar det så.
Framför mitt personliga tack till alla på NASA för väl utfört jobb.
Tack, sir. Det ska jag.
Herr president, om ni ursäktar?
Frågan om Apollo-Soyuz är fortfarande olöst.
Vad säger du, Ellen? Ska vi fortsätta eller ställa in uppdraget?
Vi har fortfarande det moraliska övertaget efter nedskjutningen av KAL 7.
Vi bör bibehålla det.
Vi har sträckt ut handen i vänskap inför hela världen.
Om Andropov slår undan handen, så låt honom.
Låt alla se vilka som verkar för krig och vilka som verkar för fred.
Precis min åsikt.
-Fortsätt som planerat. -Ja, sir.
Jag uppskattar hur du har hanterat den här situationen
under extremt svåra omständigheter.
Tack, sir. Det var mycket vänligt.
Jag vill officiellt nominera dig till senaten
som ny permanent administratör för NASA.
Sir, vilken ära.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Ditt land behöver dig, Ellen.
Men ta dig tid och tänk över det.
Tack, allihop.
Så...
Oj.
Gratulerar.
Han har verkligen gott omdöme.
Tack, tror jag.
Vadå, vill du ha ett större kontor än Margo innan du säger ja?
Jag vill tänka över saken, bara.
Tänka över vad, Ellen?
Det här är vår biljett till Mars.
Med dig i kabinettet blir det prioriterat igen.
Det var en prioritet för Tom. Det verkade inte hjälpa.
Du är en astronaut. Det ger dig mer tyngd.
Hon har rätt. Presidenten älskar sina astronauter.
Och du är inte vilken astronaut som helst utan flickan som fångade tanken.
Han lär lyssna mer på dig än på nån annan.
Kanske.
Jag ska tänka på saken.
General?
Tack.
Ryssarna har alltså senarelagt uppskjutningen av sin rymdfärja Buran.
Troligen för reparationer.
De rullade tillbaka den i underhållsbyggnaden i morse.
Jag sa ju att de har smarta människor där borta också.
De hittade nog felet med O-ringen på egen hand.
Troligen.
Emma, ta kontakt med Sergei Nikulov.
Han och hans team måste tillbaka hit snarast möjligt
för att fullgöra förberedelserna.
Ja, ma'am. Bara en påminnelse,
Columbia står på startplattan och ska skjutas upp kl 14:30.
-Columbia? -Gordos flight.
Han är nog väldigt orolig.
Hoppas att han är nykter.
KENNEDY RYMDCENTER, FLORIDA
MS-2. Höger handledsring. Låser.
Uppfattat. MS-2. Höger handledsring klar.
Hur känns det?
Den passar bra.
Vänster handledsring. Låser.
Uppfattat. Vänster handledsring...
-Jag tar över. -Ja, sir.
Varsågod, sir.
Jösses, Ed.
Har du inget viktigare för dig
än åka ända ner hit till Florida och sabba min uppskjutning?
Jag vill ta en sista titt på de gamla rymdfärjorna
innan min Pathfinder gör dem gammalmodiga.
Knappast.
Pathfinder är rena taxen bredvid min bamsefärja.
Ja, lyssna på de stora pojkarna där framme,
rör ingenting, så går allt bra.
Jag är stolt över dig.
Tack.
Jag hade inte klarat det utan dig.
Är du redo?
Lycklig resa.
Vi närmar oss 30 sekunder,
och allt klart för autosekvensstart.
Startraketernas hydrauliska enheter har startat.
T minus 20 sekunder…
18, 17,
16, 15, 14,
13, 12, tio...
Klart för start av huvudmotorn.
Där lyfter Columbia och astronaut Gordon Stevens mot skyn
efter tio års frånvaro.
Jag är uppe igen, baby.
Jag är tillbaka.
Du kan luta dig tillbaka nu.
Du har vad som kallas normalt spänningsglaukom.
En ovanlig sjukdom. Ingen vet vad som orsakar den.
Det betyder att ögats tryck är normalt,
men den optiska nerven har skadats.
Det kan vara ett problem med mängden blod
som går till den optiska nerven,
eller så kan du ha en känslig optisk nerv.
Det kan finnas andra problem som hindrar cirkulationen.
Som strålning?
Möjligen. Jag känner inte till några studier som ser det som orsaken.
Var du utsatt för en ovanlig mängd strålning
på din senaste månresa?
Inte såvitt du vet.
Jag förstår.
Och du har väl inte blivit undersökt av NASA:s flygläkare?
Kan du berätta om behandlingen?
Ja, behandlingen för att bromsa synbortfall
inbegriper troligen särskilda ögondroppar
kombinerat med läkemedel att intas oralt och möjligen kirurgi.
-Kirurgi? -Möjligen.
Men här talar vi om att bromsa din synnedsättning,
inte stoppa den och definitivt inte förbättra din syn.
Ursäkta, du säger alltså att du vill skära upp mina ögonglober,
men det löser inte problemet.
Jag vill inte skära upp nånting. Det är bara en möjlighet.
Men nej, inget kommer att lösa problemet.
Jag är mycket ledsen, ms Cobb. Glaukom är obotligt.
Du kan be om ett andra utlåtande,
men jag är rätt säker på att du kommer att uppleva
ett ökande synbortfall hädanefter.
Som slutar i permanent blindhet.
Tack, doktorn.
Flygläkarna är rätt skickliga. De lär inte missa det här.
Ellington Ops. NASA nio-6-4.
Uppfattat, Molly.
Anhåller om att ni öppnar Whiskey 147 Charlie.
NASA nio 6-4, Ellington Ops.
Ska bli, Molly. Whiskey 147 Charlie öppen.
Kom igen, få se vad du går för.
Ge mig mer. Mer!
Kom igen.
Kör.
Fan också. Kör.
Dra åt helvete!
Kom igen! Kör.
NASA nio-6-4. Ellington Ops.
Allt väl, Molly? Du tappade just 4 500 meter i höjd.
Uppfattat, Ellington Ops. Allt väl.
Alla är som det ska.
Presidenten har beslutat att bestycka Pathfinder
för att visa ryssarna att vi inte leker.
Det här ger oss initiativet.
Vi ska installera ett batteri med fyra Phoenix-missiler
i Pathfinders lastlucka.
Rymdvarianten av AIM-54C
har varit under utveckling under många år vid Vandenberg.
Designad för Försvarsdepartementets rymdfärja men kompatibel med Pathfinder.
Det har nu beslutats att det blir ett gemensamt uppdrag
mellan NASA och Försvarsdepartementet.
Flygoperationerna sköts från MOCR,
men styrningen av Phoenix-missilerna sköts av Försvarsdepartementet.
Kommer vi att avfyra missiler under uppdraget?
Det blir en avfyrningsövning för att testa systemet.
Era måltavlor blir drönare som skjuts upp i jordens lägre omloppsbana
med en radarsignatur som simulerar en rysk satellit.
Hur många missiler kommer vi att avfyra?
-Så vi är en krigsfarkost nu? -Nej. Pathfinder är ingen krigsfarkost.
Men vi är fullastade med missiler och skjuter ner saker.
Pathfinders vapensystem är primärt inriktat på självförsvar.
Primärt, men inte uteslutande.
Så teoretiskt kan samma missiler användas för offensivt syfte.
Eller hur?
Det ingår inte i uppdragsplaneringen.
Den här rymdfärden ska testa hela Pathfinders system,
och därför är det lämpligt att testa den här nya...
...komponenten.
Men det är bara ett test.
Phoenix är radarstyrda.
De har en operativ räckvidd på 100 sjömil
och har ett system för närhetsdetonation.
Och väl inne i lastutrymmet
kommer lyftvariationen att vara exakt 882 529 pascal.
-Mår du bra? -Jadå.
Vad är det?
Presidenten har erbjudit mig posten som NASA-administratör.
-Det är du väl redan? -Permanent.
Oj.
Så fantastiskt, Ellen.
Gratulerar. Det är...
Galet, jag vet.
Fast jag tänker inte tacka ja.
Är du säker?
Ja. Jag väntar bara på rätt tillfälle att tala om det för honom.
Det är så mycket som händer just nu.
Ja, men... det här är jättestort.
Du kan ju... ingå i Reagans kabinett.
-Du verkar vilja att jag säger ja. -Nej, men...
Är det inte det här du alltid har velat?
Du vore chef för NASA. Ni kan äntligen resa till Mars...
Du.
Det är dig jag vill ha.
Säkert?
Säkert.
VÄLKOMMEN TILLBAKA, GORDO!
Det här stället måste vara jättestort jämfört med när du var här sist.
Ja, där fanns inte mycket svängrum, den saken är klar.
Jag vet. Det är galet.
Bara att tänka på vad ni gjorde här inne.
Det här är mässen nu.
Ja, jag vet.
Din gamla koj var väl här?
Det verkar stämma.
Så var är min koj nu?
Jag vet inte hur ni stod ut.
All denna tid i ett enda rum, jag hade nog blivit knäpp.
Nick.
Ny koj.
Visst, förlåt...
Du har en prima kojplats här i logement A.
Långt bort från recirkuleringspumpen.
Den rackarn startar en gång i halvtimmen.
Den går alla på nerverna tills man vänjer sig vid den.
Jag sover som en död, så det bekymrar mig inte.
Du har tur, för Vance där borta snarkar som en berg och dalbana.
Jag menar, upp, ner, upp, ner, hela natten.
Han är en bra kille. Fast han är en av marinsoldaterna.
Lite spänd. Men han sover här borta.
Och tvärsöver gången från honom
är ditt ex delade koj.
Beklagar. Logement B och C är fulla. Det är ont om utrymme här uppe.
-Hoppas att det går bra. -Jadå, inga problem.
Var är hon, förresten?
Hon är ute med marinsoldaterna.
De har jobbat ute vid reaktorn hela veckan.
Nånting med Sea Dragons senaste last.
Mycket hysch-hysch.
Topphemligt.
Med marinsoldaterna? Tracy?
Det skulle vara temporärt,
tills nån av deras killar lärde sig flyga månlandaren.
Men det ryktas att han inte får kläm på det.
Ja, månlandaren är en lurig rackare.
Jösses, det stämmer. Du flög den ursprungliga.
Tyvärr är den skrot nu.
Vi använder den för reservdelar.
Men de två andra flyger fortfarande.
Fast de börjar bli griniga på gamla dagar.
Så är det med oss alla. Men ingen fara.
Trace lär säkert upp den där stackars bassen på nolltid.
Ja. Ja, kanske. Troligen.
I alla fall, du ska få göra dig hemmastadd.
Okej.
Välkommen hem, sir.
Hör på, de här tre teamen
jobbar på olika komponenter av dockningsmodulen
som till slut måste fungera tillsammans.
Mekanism, flygelektronik, livsuppehållande.
Men de börjar inte samarbeta som team
förrän varje team har fullgjort sin preliminära design.
Standardförfarande.
Jag vet, du har sagt det.
Men om de samarbetade från början...
Nej.
Jag är tekniker, och det här är en dålig design.
Värst vad du tar i.
Jag kan tala om att vi åkte till månen med den dåliga designen
medan du bokstavligen var i blöjor.
Du kanske borde ha burit blöjor vid Gemini.
-Försvinn! -Gärna det.
Snobben.
Ursäkta, jag...
Förlåt.
Välkommen till Little Saigon. Hur många gäster?
Bara jag.
-Nåt att dricka? -Coke.
Har du bestämt dig?
Inte riktigt.
Jag har inte ätit mycket vietnamesisk mat, ärligt talat.
Adopterad?
Ja.
-Gillar du kinesisk mat? -Jag älskar det.
Det är ungefär samma sak.
Jag skulle börja med några vårrullar. Sen antingen pho eller banh mi.
Nudelsoppa med nötkött eller sandwich med fläskkött.
Sandwichen är god, men pho är pappas specialitet.
-Är din pappa kocken? -Ja.
Jag prövar "fo".
-Pho. -Pho.
Jag sa ju det. Familjerecept.
Det var jättegott.
Kan du sätta dig?
Lärde din pappa sig matlagning i Vietnam?
Av sin mor, min farmor.
-Lever hon än? -Vem vet?
Pappa klippte i princip alla band när han gav sig iväg.
Han pratar sällan om familjen i Vietnam.
Jaha. Och din mamma?
Hon är här. Inte idag, men hon lever.
Men hon är inte från Vietnam. De träffades här i USA.
Så du är född här?
Ja, jag är en infödd typisk amerikansk tjej.
Notan. När du är redo.
-Varsågod. -Tack.
-Din växel. -Behåll den.
Tack. Prova brutet ris med fläskkött nästa gång.
För du kommer väl tillbaka
med dina vänner och spenderar mycket mer pengar?
Ja, jag ska absolut tänka på saken. Tack.
Jag har målet i radarn.
Bekräftar. Radarn visar två aktiva mål.
Första målet, avstånd 31 km.
Relativ hastighet ut ur planet 1,2 meter per sekund.
Inom målsökningsparametrarna.
Ride, lås vapensystemen på mål ett.
Systemet låst. Mål ett.
Låst, bekräftar. Andra målet avstånd 45 km.
Hastighet för Y och Z är inom gränserna för målsökning.
Målet är snart utom räckhåll.
Byter till mål två.
System låst. Mål två.
Låst, bekräftar. Redo att avfyra.
Eld.
Fox 3.
Låst på första målet.
-Eld. -Fox 3.
Låst på båda målen. Målen manövrerar, vapnen följer dem.
Första målet förstört. Andra missilen närmar sig.
Andra målet träffat.
Bekräftat. Inga aktiva mål.
Alla är utslagna.
Simuleringen klar.
Säkra kabinen och gör klart för debriefing.
-Bra jobbat. -Tack, chefen.
Ja, tack.
Jag behöver lite frisk luft.
Inte så dumt.
Inte dumt alls.
-Bu! -Jösses!
Fan.
Gjorde du illa dig?
Nej.
-Nej. -Du skulle ha sett din min.
Ja, du skrämde mig ordentligt.
Så du är här.
Här är jag nu.
Hur känns det? Annorlunda?
-Totalt annorlunda. -Jaså?
Annorlunda på alla...
Hallå, Vance. Har du träffat min exman Gordo?
Gordo, det här är Vance Paulson.
Han är en av stridisarna som ska skydda oss från den röda faran här på månen.
Hej. Angenämt.
Tack detsamma.
-Marinen, va? -Just det.
Han kan vara bra för det.
Men hon här borde ha varit marinsoldat.
Lägg av.
Som hon flög månlandaren när vi överraskade ryssarna.
Vi flög så nära månytan
att om det funnits kaniner där, hade vi klippt öronen av dem.
En skön syn.
Ni är ena riktiga blötisar. Jag höll minst fem meters höjd.
Fem me... I helsike.
Jag fick månstoft i kängorna när de tog i kullarna.
Kängorna?
Ja, de... de höll fast sig i utombordsräckena,
som Tarzan.
Ja, och sjöng "Valkyrieritt", som i Apocalypse Now.
-Det var kul som fan. -Kul som fan.
De rackarna håller mig ung.
Jag är hungrig som en häst. Jag ska gå och käka lite.
Ja, samma här. Vill du göra oss sällskap?
Mässen är ju dina gamla jaktmarker.
Ja, jag vet.
Men nej, tack. Jag gör mig hemmastadd.
Jag kanske sover lite och väntar till frukost.
-Kul att se dig, Gordo. -Dig med, Trace.
...rapporter om en stor explosion vid Fort Gulick,
som är förläggning för delar av USA:s 10:e infanteridivision
och några specialförband i Panama.
Ögonvittnen beskrev hur en stor lastbil körde rakt igenom grinden...
Jävla barbarer.
...och exploderade i logementet...
Enchiladas är klara.
Bra. Jag är jättehungrig.
Gärna en öl till.
...att lämna kanalzonen,
som är USA:s territorium enligt internationell lag.
Det som skulle vara en rutinleverans
till månbasen Jamestown
har blivit ännu en front i det eskalerande ordkriget
mellan USA och Sovjetunionen.
Jösses... Varför smyger du dig på mig?
Jag har stått här hela tiden.
Mycket lustigt.
...som enligt NASA är en rutinleverans,
faktiskt kommer att innehålla kärn...
-Jag tittade ju. -Du såg mig inte.
Visst såg jag dig.
Har det slagit dig att jag kanske har annat att tänka på?
Ja. Det har slagit mig.
Det slog mig för två månader sen när du först kom tillbaka
och satt i badkaret i timmar och stirrade på väggen.
Jag tänkte: "Hon har mycket att tänka på. Jag låter henne vara."
Det sa jag mig själv varje gång du snäste åt mig utan anledning.
Eller varje gång du bara satt där tyst
och inte ville prata om nånting.
Men jag lämnar dig inte i fred mer. Det är slut med det.
För det är nåt som är fel, och du måste säga vad det är.
-Vad ska jag säga? -Jag vill att du säger sanningen.
Jag vill att du säger... sanningen.
Vad det än är, tar vi oss igenom det.
Jag vet inte om vi gör det.
Jag gick ut i solstormen...
...efter Wubbo.
Jag stannade inte i lavagången.
Jag ljög.
Jag var ute på månytan i en timme.
Kanske längre.
Han hade dött annars.
Är det därför...
Det kallas spänningsglaukom.
LÅT INTE DETTA HÄNDA DIG.
Trace.
Fan. Gordo, in med dig.
In med dig. Var tyst. Stäng dörren.
Jösses.
Vad gör du?
Jag ventilerar när jag är klar, och röken går ut i rymden.
Och nästa dag,
om nån känner en konstig lukt, tror de att det är maten.
Genialiskt.
-Hur många har du kvar? -Sju.
Sju, tills...
Tills Jimmy skickar upp en ny laddning med nästa leverans.
Jimmy? Skickar Jimmy upp smuggelgods till månen?
Han gröper ur en bit mögelost och stoppar en plastpåse inuti.
Han är en smart grabb.
Lite för smart.
Ja, jag vill inte veta vem som lärde honom det där.
Tänker du dela med dig?
Ja, varför inte?
Du ser pigg ut, Gordo.
Du ser lycklig ut.
Tack.
Ja.
Jag har inte sett dig sån på länge.
Jag har väl tagit mig i kragen.
Jaså? Hur då?
Om du inte vill att det här ska bli din sista cigg
på sex månader, får du börja berätta.
Tja, senaste gången jag var här uppe...
...flippade jag ut.
Jag tappade fotfästet.
Jag började se i syne och...
...försökte till och med ta av mig hjälmen där ute.
Herregud.
Dani bröt armen med flit, Trace,
så Ed inte skulle tvingas be Houston att skicka mig till hispan.
Jag är ledsen att du fick gå igenom det där ensam, Gordo.
Jag önskar att du hade berättat.
Samma här.
Det här stället kan ta på psyket.
Trots alla människor här kan det ändå kännas...
...ensamt, isolerat.
Det måste ha varit ojämförligt mycket värre när du var här.
Jag har tänkt på det i tio år.
Jag kunde inte förstå vad som egentligen hände.
Men så för några dagar sen...
...tjuvlyssnade jag, det var precis vad jag gjorde,
när du pratade med Jimmy om hans födelsedag.
Du pratade om att det fanns en "lycklig tid".
Och då föll polletten ner.
Det som hände här uppe hade inget att göra med rymden eller klaustrofobi
eller att bli knäpp.
Jag visste att jag skulle flytta ut när jag kom hem.
Det var bara början på slutet.
Och jag kunde inte klara av det.
Jag kunde inte klara att mista det som var viktigast i världen för mig.
Dig.
Och allt var mitt fel. Visst, du har dina stunder, men...
Skit på dig.
Det var jag som sabbade vårt äktenskap, Trace.
Lögnerna, otroheten, att inte finnas där när du behövde mig.
Även när jag var där, var jag frånvarande.
Det vet jag.
Och allt föll samman.
Jag hörde dig prata med Jimmy om en lycklig tid, och...
...då förstod jag innerst inne att jag aldrig skulle kunna bli lycklig igen
förrän jag var tillbaka hos dig.
-Åh, Gordo. -Det är därför jag är här, Trace.
För att vinna dig tillbaka.
Jag sa det rakt ut till Sam.
-Ursäkta, vad sa du? -Jag sa det rakt ut.
Jag sa: "Jag tänker vinna tillbaka Tracy, Sam"
Herregud, Gordo. Vad sa han?
-Han sa... -För fan, Gordo.
Vänta, vänta. Han sa:
"Tracy är som en vildhäst.
Ingen kan nånsin fånga henne."
Jaha.
Är det vad du tror också?
Jag tror att ingen man, kvinna eller djur nånsin kan fånga dig.
Om du inte vill bli fångad.
Fånga mig om du kan.
Har du sett d-mejlet från NASA-högkvarteret
där de vill ha kostnadskalkyler för Pathfinder?
Jag gjorde ett överslag igår kväll, om det hjälper.
Jag skulle välja rött.
-Va? -Han gillar rött.
Vem?
Mr Nikulov. Ert första möte.
Vad har hans färgsmak med nånting att göra?
Ingenting, antar jag.
Jag ska ordna kostnadsanalysen för Pathfinder genast.
-God morgon. -God morgon.
Snygg färg.
Den här?
Har du hunnit granska analysen för dockningslasten?
Ja. Den verkar tillfredsställande.
Det har kommit ett nytt... direktiv från Moskva.
Politbyrån har beslutat
att symboliken i det första handslaget är viktig
och att det bör ske exakt...
...ekvidistant, det var ordet.
Ekvidistans mellan de två farkosterna.
Ingendera sida är värd, ingendera sida är gäst, förstår du?
Tja, modulen är exakt 3,15 meter lång,
så mitt punkten blir 1,075.
Ja. Här... här.
Men det skapar vissa problem.
Titta.
...du får vara amerikanerna.
Mittpunkten är där.
Så... kom nu.
Teoretiskt, om du ger mig din hand...
Så där. Allt verkar bra, eller hur?
Nej. Jo.
Det verkar bra.
Men problemet är att från den här positionen
blockerar vi sikten både från Soyuz och Apollo.
Jag antar det.
Var ska vi sätta kameran? Ingen kommer att kunna se det.
En fredssymbol är meningslös om ingen kan se den.
Okej.
Nåja...
Om ena sidan måste vara värd...
Vill Moskva att det är Sovjetunionen.
Och Washington vill att det är Apollo.
Om vi helt enkelt skulle... singla slant?
Det vore...
...acceptabelt.
-Har du ett mynt? Beklagar. -Ja.
-Inga fickor. -Ja, jag tror det.
Okej.
Välj sida.
Örnen.
-Förlåt. -Okej, vänta lite.
-Det är nog... -Ja.
Under.
Förlåt, du måste backa. Jag kan inte...
Mina byxor har fastnat.
Jag kanske kan...
Ms Madison...
Ja?
Ms Madison, vi har ett problem som du nog måste ta tag i.
Ursäkta mig.
Bill Strausser har sagt upp sig. Tydligen är du orsaken.
Jag? Jag har inte gjort nåt.
Nåt måste du ha gjort.
"Det blev tydligt idag efter ett samtal med ms Rosales
att jag inte åtnjuter mina kollegors respekt,
och kan därför inte fortsätta tjäna i min uppgift."
-Vad tusan sa du till honom? -Inget.
Vad sa du till honom?
Jag menar, okej... jag kallade honom...
...Snobben.
Jag borde aldrig ha berättat det där.
Jag ville vara kamratlig och dela en konfiden...
Det bara kom. Jag tänkte inte att han skulle...
Du tänkte inte.
Bill Strausser är en värdefull medlem av det här teamet,
som har tjänat NASA lojalt i över 20 år,
och han förtjänar inte att behöva sluta för att nån dum unge lät munnen gå
och förödmjukade honom!
Övertala honom att komma tillbaka...
...annars kan du söka nytt jobb.
-Ursäkta? -Aleida, jag tog en risk för din skull.
-Du är skyldig mig åtminstone... -Jag är inte skyldig dig nåt.
-Lugn. -Säg inte åt mig att lugna ner mig.
Du har inte rätt att säga nåt till mig.
Avskeda mig om du vill. Jag bryr mig inte.
Jag bryr mig inte.
Jag förstår.
Det är så här du gör, eller hur?
Vadå? Står upp för mig själv?
Det är därför du har avskedats från alla jobb du haft.
Lite motgångar, så sticker Aleida, va?
Dra åt skogen.
Du är visst själv på väg att förstöra ditt liv.
Om du vill mista det här jobbet, varsågod.
Men om du vill bli rymdflygtekniker är det här din enda chans.
De rätta svaren ger allt från 100 dollar till 500 dollar i...
VÄRLDSLEDARE
Hej.
Får jag komma in och...
Vänta, nej. Jag vill bara prata.
-Jag vill inte prata med dig. -Bara några minuter. Fem minuter.
Snälla Bill.
Okej. Kom in då.
Fasen också, jag missade det. Såklart.
Är det där en äkta dörröppnare från Månbas Alpha?
Jag gav Barbara Bain en visning av MOCR för några år sen,
och hon skickade den som ett tack.
Är det där Buzz Aldrins handske?
Du får ingen visning. Vad vill du?
Jag är här för att jag ville säga...
...förlåt mig.
Okej. Tack för att du kom.
Så, kommer du tillbaka till jobbet? Eller...
Nix.
Snälla Bill. Det var bara ett ögonblick.
Jag sa nåt dumt, och jag lovar att aldrig säga det igen.
Tror du att det handlar om det?
Jag har fått leva med den där historien i nästan 20 år.
Du har varit vid NASA i typ en månad. Och du har redan hört.
Vet du ens vilket Gemini-uppdrag det var?
Vad som pågick när Bill kissade på sig?
-Det spelar ingen roll. -Jo.
-Alltså... -Det var den 16 mars 1966. Gemini 8.
Säger det dig nåt?
Ja, visst.
...Neil Armstrong och David Scott började spinna runt i omloppsbana
och nästan tuppade av.
De dog nästan.
Om man tuppar av är det kört.
Jag satt vid en konsol i slutet av mitt skift, och, ja, jag behövde gå och kissa.
Plötsligt säger Neil att han har mist kontrollen över farkosten
och att läget förvärras.
Vi kunde ha mist två av de första amerikanerna i rymden.
Så jag stannade på min post.
Även sedan Neil hade återfått kontrollen.
Vi visste inte hur skadad farkosten var.
Så jag stannade... med de andra.
Vi väntade och tittade
och hoppades
och bad.
Vet du att de fick göra återinträdet över Kina?
Vi har inga spårstationer i Kina.
Så när vi miste deras signal var det inte i några minuter.
Det var en timme.
Tills en amerikansk stridspilot såg deras fallskärmar veckla ut sig över Okinawa.
Vi fick höra att de hade landat i havet och var oskadda.
Vi hoppade upp. Och vi jublade.
Det var första gången jag varit delaktig i nåt sånt.
Jag stod där och jublade.
Och Frank Bedlow tittade på mig och sa:
"Bill, har du kissat i byxorna?"
Folk pratar om det ännu 20 år senare.
Jag...
...blev skjuten.
-Va? -Med hagelbössa.
Bergsalt, men, det fanns lite hagel i också.
Jag har lite kvar i axeln...
Du, jag vet inte vad du försöker göra...
Låt mig prata färdigt.
Okej?
Det var en tid i mitt liv då... jag inte hade nånstans att bo.
Ingenstans.
Ibland kunde jag sova över hos vänner,
men oftast var det vägtunnlar, parkbänkar. Nån bakgård ibland.
En del bakgårdar är så stora att folk inte vet att man är där.
Jag måste äta. Givetvis.
Men jag hade inga pengar.
Så jag brukade...
...rota bland soporna bakom restauranger.
Det finns en restaurang på Bryant Street som hade god mat,
så jag brukade gå dit,
och när ägaren kom ut skrek han åt mig.
"Stick härifrån, illegala invandrare.
Du förstör för grannskapet. Skaffa ett jobb."
Så en dag kom jag tillbaka.
Han kom ut. Och den gången... hade han en hagelbössa.
Jag minns inte ens att jag blev skjuten.
Jag minns bara ett högt ljud, att jag hamnade på marken,
och sen reste mig och sprang.
Jag fortsatte springa.
Jag stannade i parken.
Det var då jag insåg att... min tröja var nedblodad.
Och vänstra sidan av kroppen brände som eld.
Jösses.
Jag gick till akuten, och de rengjorde såret.
När jag berättade vad som hänt ringde de polisen.
För så ska man göra när nån har blivit skjuten.
Man ringer polisen.
Men jag var här illegalt och ville inte prata med polisen.
Så jag bara...
...stack.
Jag stack innan de hann få ut haglen ur kroppen.
Så jag har en massa kvar där inne.
Jag har stora, fula...
...ärr...
...på hela axeln.
Så... jag bär aldrig ärmlöst
eller baddräkt eller nåt sånt.
Ingen får se det där.
Så...
...jag bär också på min skam, Bill.
Och tro mig när jag säger att...
...jag är väldigt ledsen över...
...att jag påminde dig om din skam.
Skådespelarförbundet är rätt svar.
Världsledare för 200.
Svaret: UK:s första kvinnliga premiärminister.
Hennes popularitet steg efter Falklandskriget. Larry.
Det är Margaret Thatcher.
-Vem är Margaret Thatcher? -Rätt svar.
-Och nu Heta filmer för 400. -Svaret måste formuleras som en fråga.
Jävla unge.
-Du har rätt. -Heta filmer för 300.
De manliga stjärnorna i den här filmen från 1959 testade sin sminkning
genom att besöka damtoaletten. Larry.
-Vad är I hetaste laget? -I hetaste laget. Ja.
Jack Lemmon och Tony Curtis.
De måste ha haft kul när de besökte damtoaletten klädda så,
men det får vi prata om på nån annan show.
Larry, välj kategori.
Okej. Jag har din dricks.
21,50 dollar.
-Ingen dålig kväll. -Nej. Jättebra. Tack.
Jag ville bara säga...
...om det där häromkvällen...
-Jag vet inte vad som hände. -Inget hände.
Okej.
Två vänner dansade en stund...
...och delade en vänskaplig kyss.
Kanske kyssen var lite vänskapligare än den borde ha varit, men...
Ja.
Jag är ledsen.
Var inte det.
Vi kan gå vidare. Vi behöver inte fortsätta prata om det.
Okej.
-God natt, Danny. -God natt, mrs Baldwin.
Jag trodde du skulle gå.
Jag...
Jag vet inte vad jag ska säga.
Jag vet att vi borde...
...glömma det som hände.
Men jag...
...jag kan inte.
Jag tänker på det hela tiden.
Ditt hår...
-...dina läppar. -Danny.
Jag kan bara tänka på att hålla dig i mina armar.
Sluta prata.
Gå och lås dörren.
Släck lysena.
Möt mig där nere.
Gå. Nu.
SKYDDSRUM
Tänker du verkligen sälja stället?
Ja. Hela klabbet.
Det kommer kännas konstigt att nån annan äger Outpost.
Första gången jag kom hit, när du hade stor invigning.
Ja?
Det var en kul dag.
Det var rena katastrofen.
Jag minns att ölkranarna krånglade och det var stopp i toan.
Det var... en röra. Men kul.
Så det är helt enkelt inte... kul längre?
Så kan man uttrycka det.
Men folk gillar baren.
Verkligen. De kommer in och tittar på rymdfotona
och rymdmodellerna.
Allt som har att göra med rymden.
Ja, jag ser det i deras ansikten när de kommer in.
De ser sig omkring och tänker: "Finns det några astronauter här?"
"Har den där skrothögen varit uppe i rymden?"
"Är det där rymdskräp?"
Jag skulle kunna sälja vanligt skräp.
En väska full med skräp, om jag säger att det har varit i rymden.
Det tror jag säkert.
Varför?
För alla vill upp i rymden.
Inte jag. Det har jag aldrig velat.
Okej, alla utom du.
Men... de flesta kommer aldrig dit.
Så att komma hit och köpa nån lustig pryl
är det närmaste de nånsin kommer en rymdresa.
Förrän NASA börjar sälja biljetter.
Det kommer NASA aldrig att göra.
De skulle väl aldrig sälja biljetter till rymden?
Jag tvivlar starkt på det.
Men nån lär göra det.
Och tjäna grova pengar.
Karen.
Du kallade mig Karen.
Jag älskar dig.
Nej, det gör du inte, Danny.
-Jo, det gör jag. -Nej.
Jag... jag älskar dig, Karen.
Okej. Nu måste vi skärpa till oss.
Du är det enda jag tänker på.
Nej.
-Jag har varit kär i dig i flera år. -Va? Nej. Det är inte så. Nej.
-Jo. -Nej. Nej.
Jag hoppar av sjökrigsskolan. Vi kan hitta en bostad i stan.
Va?
Danny, det är inte så det är.
Det här är inte kärlek.
-Det går inte längre än så här. -Va?
-Jag trodde att vi just... -Vi hade en skön stund.
Verkligen. Det var verkligen skönt.
Och det var nånting som vi kanske båda ville och behövde.
Jag...
Jag menar, jag vet att jag ville det. Och behövde det.
Så jag gjorde det.
Och det var härligt.
Du var härlig.
Du var härlig, raring.
Men det är över.
-Nej. -Det är över.
-Det måste inte vara över. -Jo.
-Varför? -För att jag säger det.
Det är över. Klä på dig.
Men... gå ut genom bakdörren.
Lås efter dig som om du är sist kvar här.
Jag går ut senare.
Sätt dig i bilen och kör hem.
Men sjukanmäl dig imorgon.
Du åker till akademin i slutet av veckan ändå.
Ingen fara. Jag skickar dig sista veckans lön.
Jag bryr mig inte om det där.
Helt om.
Det är en order.
Vänd inte om. Fortsätt gå.
Herregud.
357 Bravo, månlandare 2.
Jag kommer om fem minuter med den nya besättningen.
Uppfattat, månlandare 2.
Ser fram emot lite varmt käk och en dusch.
Kapten Stevens, är du redo för att flyga lite?
Uppfattat.
Okej. Kopplar över till piloten. Du har farkosten.
Reaktionssystemet laggar.
Den reagerar inte som förut.
Okej, pojkar och flickor, fäll upp era brickor och säten
i upprätt läge.
Nästa gruvlag anländer kl 11:30 för att börja.
-Rörelse. -Va?
Var?
Klockan tio. Jag såg en ljusglimt på toppen av höjden.
Är du säker? Jag ser ingen rörelse där uppe.
Vänta. Jag ser det.
Vi har sällskap.
Wilhelm, håll ställningarna.
Webster, Lopez, följ med mig.
Houston, MARDET här.
Vi har fiender på åsen ovanför 357 Bravo.
Vi beger oss dit och kollar.
Uppfattat. Iaktta försiktighet.
När ni har dem i sikte, försök kontakta dem på deras radiofrekvens.
Uppfattat, Houston.
Ha ögonen på skaft. Sprid ut er.
Klart höger.
Webster, täck vänster.
Uppfattat. Täcker vänster.
Vi går framåt.
Klart vänster. Går åt höger.
Uppfattat. Tar vänster flank.
Fortfarande ingenting.
Houston. Kontakt, rakt fram.
Vad ser ni?
Jag ser två astronauter som jobbar med nån utrustning.
De har inte sett oss än.
Lopez, ser du fler av dem?
Svar nej. Bara de där två.
Houston, ni bestämmer.
MARDET 1, gå över till ryska radiofrekvensen
och beordra dem att ge sig iväg genast.
Ska bli.
Webster, ta täten.
Gå över till deras frekvens och säg åt dem att sticka.
Lopez, täck henne.
Uppfattat.
Byter frekvens.
Lystring, ryska astronauter.
USA:s regering gör anspråk på det här området.
De rör på sig.
Jag har dem i siktet.
Behåll lugnet.
Jag gillar inte det här. Vad gör han?
Vad har han i lådan? Är det ett vapen?
Stopp! Kliv bort från lådan.
Skott avfyrade.
Fiende fälld.
Du, kliv undan från lådan.
Jäklar. Sätt fart.
Fan också.
MARDET 1, Houston.
MARDET 1, situationsrapport.
Houston, två fiender fällda. Och det är illa.
Vänta lite.
Jösses. Han brinner.
Gode Gud.
Jösses. Vad ska jag göra?
Håll ut, kompis.
Du har hål i rymddräkten, men vi ska lappa ihop dig.
Webster, Lopez. Rapportera.
-Jag är okej. -Jag är okej.
Andas, kompis. Du kommer att klara dig.
-Stevens? -Uppfattat, Vance.
Killen behöver vård, omedelbart.
Fan också.
Vi är på åsen. Cirka 300 meter nedanför krönet.
Vi har er position. Strax där.
Webster, ta hand om deras vapen.
Ska bli.
MARDET 1, Houston. Hur är läget?
Upprepar, MARDET 1. Houston. Rapportera status.
Houston, MARDET här.
Platsen är säkrad.
Vi har två förluster för fienden. En död, en skadad.
Sjuktransport på väg.
Ring Vita huset.
Jösses. Chefen.
Vad är det?
Det finns inga vapen här.
Så vad sträckte de sig efter?
Herregud.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson