27:E ÅRLIGA IAC-KONVENTET LONDON, STORBRITANNIEN
Ursäkta mig.
Jag är glad att vi äntligen får tid med den där drinken.
Samma här.
Fast, kära nån, mitt panelsamtal börjar kl 07:00.
"Gravitationsassisterade manövrer för multipla planetöverflygningar."
Det är…
Jag ser fram emot det.
-Det bör bli intressant. -Ja.
Fast dr Alper har en tendens att…
Att aldrig sluta prata.
Just det!
Man får knappt en syl i vädret.
Vi ses då.
Utan "lag och ordning",
som er värderade Ronald Reagan skulle uttrycka det,
vore det inre solsystemet i kaos inom ett årtionde.
Vi behöver riktlinjer, som med havsrätten.
Nej, Margo. För menlöst.
Vi behöver nåt… tvingande.
Som när ryska tanks rullade in i Prag?
Inte lustigt.
Det var inte meningen heller.
Men i alla fall förstår jag din poäng.
Fortsättning följer.
Ja. Fortsättning följer absolut.
Det är sant. Man kan dö.
Hur menar du?
Om kniven rispar fiskens organ, kan kocken döda sina gäster.
Oj. Död genom blåsfisk.
Finns det många sushirestauranger i Houston?
Nippon. Fullpackat jämt, mest japaner.
Då vet man att det är toppkvalitet.
En expert på ämnet rå fisk.
Så, gillade du det?
Jag tyckte om ålen.
Jag gillar det inte. För grovt. Fjällig, vassa kanter.
Förlåt mig. Låter som Leonov.
Det här… är min våning.
Ja, det är det.
Tja…
Vi ses imorgon.
God natt.
God kväll, dr Nikulov, ms Madison.
God natt.
-God natt. -God natt.
Om ni inte har bott under en sten
har ni läst nyheten.
Helios tillkännager
att de ska genomföra en Marsresa 1994.
Säg det inte. Snälla.
-Snä… -Det ska vi också.
Hon sa det.
President Hart har beslutat
att vi inte ska komma tvåa igen,
efter Helios, Sovjet eller nån annan.
Hur ska vi klara det på två år? Det var svårt att hinna till 1996.
Sojourner 1 hinner bli klar.
Och besättning?
Jag har redan min andrepilot.
Vi kan snabbt välja ut resten.
Vi har redan några kandidater klara.
Var inte orolig. Inga kappvändare denna gång.
Och träningen?
Inte idealiskt. Vi måste komprimera tidsschemat,
eliminera alla ej nödvändiga aktiviteter, men…
-Det kan gå. -Ja.
Den uppenbara frågan är väl
vad de ska göra när de kommer dit.
Mars-moduler, bränslegeneratorer, livsuppehållande system,
allt ingår i förrådsuppdraget som skulle skickas iväg -94,
så att allt skulle finnas där när astronauterna kom.
Modulerna blir inte tillverkade förrän om ett år.
Vi hittar ett sätt att bygga dem fortare. Lös problemet.
Du ber oss att bygga Parthenon på en dag.
Lyckligtvis har vi mer resurser än grekerna hade.
Gjorde vi inte om Skylab till den första Jamestown-modulen?
Just det. Vi kan göra de nya Jamestown-modulerna till Mars-moduler.
De är redan tillverkade.
De skickas till månen på Sea Dragon nästa månad.
Vi måste justera specifikationerna, men det kan gå.
Det är bara halva lösningen.
Även om det funkar, måste vi få dit grejerna.
Uppskjutningsfönstret till Mars inträffar ju bara var 26:e månad.
Vi har just missat det senaste.
Hela uppdragsplanen bygger på
att grejerna är där långt före astronauterna.
Om vi skulle slopa uppdragsplanen?
Sända besättningen till Mars utan överlevnadschans?
För att inte tala om bränsle för att komma hem.
Vi kan skicka upp förråden utanför fönstret nästa år…
…men mot Venus.
Slangbellaeffekt till Mars.
MIT publicerade en artikel om det.
Det tar längre tid,
men det kommer ändå fram till Mars några månader före besättningen.
Idén är inte så dum.
Det är en utmärkt idé.
Och så ska vi göra.
Vi kan inte låta Mars exploateras av kapitalism,
utan den ska bevaras för all världens arbetare.
Därför kommer Sovjetunionen att göra sin uppskjutning 1994.
Det där var igår i Moskva,
och Sovjet blir nu den tredje i kapplöpningen till Mars.
MARSKAPPLÖPNINGEN
Som ni förstår
hade våra presidentkandidater mycket att säga om detta
i debatten igår kväll.
Om guvernör Clinton har glömt hur det kändes att förlora månkapplöpningen
och hellre överlämnar Mars till Sovjetunionen…
Du lägger ord i min mun, senator.
Jag är helt för amerikansk närvaro på Mars.
Jag bara ifrågasätter det kloka i att lägga miljarder dollar mer
på att starta två år tidigare,
när de pengarna kunde användas till mat åt hungriga familjer.
NASA tillför mer pengar till regeringen än det kostar.
Guvernör, du vet att det här inte påverkar livsmedelsprogrammen.
Vi måste avancera. Det gör ryssarna och Helios, kan jag försäkra.
Phoenix 4. EV tre har bytt koppling
och nått anslutning A till bränsletank 4.
Uppfattat, EV tre.
Fortsätt med installation av gravitationsutrustning 764 delta.
Det är gott om utrymme mellan motor två och svetsplats 7.
Uppfattat, EV fem.
Vi fortsätter arbetet med förtöjningsstag 37
på svetsplats 7.
EV sju är redo, sätt på DCSU 68.
DATA-VIDEOOPERATIONER
Olyckan lärde oss mycket.
Vi har nu tredubbla avstängningar i styrraketerna.
Hotellrummen är omgjorda till arbetsytor, besättningshytter, lagerrum.
Vi ersätter två av de stora modulerna på var sida ringen
med våra Mars-moduler.
-Mobila? -Jajamän.
När du har landat på Mars med de där åbäkena
kan du förflytta dig varthelst de bästa vattenfyndigheterna finns.
Jag måste säga, det låter ganska häftigt.
Jag har inte visat dig det bästa än.
Nu börjar det likna nåt.
Vi ska ta väl hand om dig och din besättning, Ed.
Behandla er som människor.
Tiden när tre personer satt inklämda i en plåtburk och åt kattmat,
den är över.
Phoenix kommer att ha färdigmat av bästa slag. Vi pratar Wolfgang Puck.
Allt jag behöver veta nu är vad du vill ha av oss.
Karen kan skaffa vem du än vill ha.
Även om de jobbar på NASA?
Du jobbade på NASA.
Det här känns bra. Riktigt bra.
Med tanke på hur flygdäcket är designat
behöver jag tre piloter,
minst två mekaniska tekniker, en navigatör.
Jag behöver folk med erfarenhet,
som inte är rädda för att ta risker.
Faktum är att du bara kommer att behöva en pilot.
Dig själv.
Flygkontrollsystemet är helautomatiskt,
vilket lämnar fler av de 15 platserna för forskare, tekniker, konstnärer.
-Konstnärer? -Konstnärer?
Det är bara en tanke.
Men tänk er en poet som kan fånga det majestätiska,
underverket att vara på en annan planet.
Sakta i backarna.
Jag ska inte ha några poeter i min besättning, förstått?
Och vad menar du med att systemet är helautomatiskt?
För att minimera riskerna i största möjliga mån,
kommer datorerna att sköta huvuddelen av skeppets drift.
Jag måste kunna ta kontroll över skeppet om det behövs.
Jag kommer att vara 50 miljoner km från jorden,
med åtta minuters kommunikationsfördröjning.
Om ett system felar
måste jag kunna improvisera för att lösa det.
Min besättnings liv hänger på det.
Han har rätt.
Avbryt arbetet.
Avbryt arbetet, sa jag!
Vi har gjort fel.
Jag har gjort ett misstag.
Vi måste göra om flygkontrollsystemet
enligt kaptenens önskan…
…genast.
Vi sjunker snabbt, upp till tio meter per sekund.
Fortsätter nedstigningen manuellt.
-Vi borde avbryta. -Jag har koll.
Nej, det har du inte.
-Du sjunker för fort. Stig! -Jag stiger.
Jag har koll.
Full gas!
Helvete.
UFIT, Sojourner, ni har kraschat.
Simulatorn laddar om.
Allt väl?
Förlåt. Jag… har mycket i huvudet.
Som vadå?
Amber och jag har köpt ett hus.
Se på dig.
Hus, fru. Du vet väl vad som kommer därnäst?
Ja. Hon vill ha det också.
Mycket lustigt.
Hör du, vi ställer in simulationerna för resten av dagen.
Nej. Det behövs inte.
Jo, vi har kört väldigt hårt. Gå hem, du.
Köp lite levande ljus på vägen, lite bubbelbad.
Okej, det räcker.
Vi ses imorgon.
TILL MININE AV GORDO OCH TRACY STEVENS
FRAMTIDEN TILLHÖR INTE DE RÄDDHÅGADE
UTAN DE MODIGA.
Knack, knack.
Kelly! Vilken överraskning.
Välkommen hem.
Så, hur känns det?
Lite konstigt, ärligt talat. Varmt, befolkat.
Du har varit bland pingviner för länge.
Femton månader. Väldigt is-olerat.
Förlåt, lite Antarktis-humor.
När man suttit i en liten barack i fyra månader.
Jag vet, tro mig.
Jag var fast i en barack på månen med din far.
Du borde ha fått Nobels fredspris för det.
Du har rätt.
-Har du träffat honom än? -Nej, jag kom direkt från flyget.
Är du och han sams?
Din pappa och jag har gått igenom mycket genom åren.
Vi är sams.
Tja, gratulerar.
Rätt coolt att du blir den första kvinnan på Mars.
Jag tänker bli den första människan på Mars.
Ja, det var liksom därför jag kom.
Får jag prata med dig lite?
Visst. Hör ni, ursäktar ni oss ett tag?
Tack.
Sätt dig.
Jag skulle vilja att du behåller mig i din besättning.
Ska du inte åka med Helios?
De har erbjudit mig en plats,
men, tja, NASA-uppdraget är mer forskningsbaserat,
och där ligger mitt fokus.
Och om jag ska vara ärlig
vill jag åka på ett uppdrag där jag inte är med
bara för att min far råkar vara befälhavare.
Jag vet precis vad du menar.
Min pappa lärde mig flyga, och påminde mig jämt om det.
Alltså, om vi hade plats för en biolog till
skulle det absolut vara du.
Men vi har bara sex platser.
-Vem är det? -Andy Freeman.
Hans fokus på botanik är ovärderligt.
Sant, men kortsynt enligt mig.
Ursäkta?
Jag gillar Andy,
men vilken habil biolog som helst kan odla saker.
NASA behöver tänka större.
De senaste två åren har jag sökt efter levande mikrober
i världens mest ogästvänliga miljö.
Vi borde göra samma sak på Mars.
Om inte NASA gör det, gör nån annan det.
Och gör en av historiens största upptäckter.
Vilken då?
Att vi inte är ensamma.
Så du menar att vi glömmer bort den viktigaste personen i besättningen,
som råkar vara du?
Det är precis vad jag menar.
Jag har inte varit på NASA länge, och jag förväntas ha tålamod,
men jag är rätt person för jobbet.
Hur kommer din pappa att ta det? Att du tillhör min besättning?
Han kommer säker inte att gilla det.
Men du vill det ändå?
Mer än nåt annat i världen.
-Varsågod. -Tack.
Så du jobbade här förut?
Ja. Mitt första jobb var att sopa golvet,
när det bara hette Outpost och ännu inte var Hard Rock Café.
Man visste inte vem som skulle dyka upp och vad de skulle göra.
Min pappa blev utkastad härifrån… oräkneliga gånger.
-Det där är dina föräldrar, va? -Ja.
Ja, du är lik honom.
Fast lite snyggare.
Får jag bjuda på en till?
Det är väl jag som bör bjuda?
Jämställdhet.
Är allt väl?
Jadå. Jag mår bra.
Ska vi sticka härifrån?
Aleida?
Karen Baldwin.
Jag vet.
Får jag slå mig ner?
Visst.
-Tack. -Förlåt, jag ska bara…
Hur kan jag hjälpa dig?
Först, förlåt att jag stör när du försöker jobba.
Jag försöker alltid jobba.
Det är vad alla säger om dig.
Jag ska gå rakt på sak.
Vi vill värva dig till Helios.
Bill Strausser må vara huvudtekniker,
men jag vet att du är primus motor bakom Sojourner 1.
Du har avancerat fortare än nån annan vid NASA.
Margo Madison undantagen, förstås.
Jag vet också att din årslön är 53 000 dollar,
vilket inte är dåligt,
men med tanke på dina arbetsdagar… Tolv timmar per dag?
Snarare 18.
I så fall tjänar du omkring sju dollar i timmen,
vilket är strax över minimilön.
Menyn.
Alltså, servitrisen här tjänar mer än du,
och du är för tusan rymdforskare.
Jag kanske också ska be om dricks.
Det lär du inte behöva.
Vi erbjuder dig 100 000 dollar i årslön.
Plus sociala förmåner och aktieoption.
Bara det blir troligen värt fem gånger din årslön.
Men det är inte bara pengarna.
Helios är annorlunda. Det är ett verkligt kollektiv.
Där finns inga chefskontor, inga titlar,
ingen statlig byråkrati eller order från regeringen.
Man kan fokusera på jobbet
och slippa allt det där andra.
Ja. Oj, du är…
Du är bra på det här.
Okej. Betyder det att du säger ja?
Jag medger att det är frestande. Jag bara…
Jag beundrar din lojalitet mot Margo.
Det är fint, men du kan inte leva i hennes skugga längre.
För då kommer du alltid att vara känd som Margos flicka.
Vet du vad det där är?
Ja, en månsten, gissar jag.
Tekniker brukar inte få göra resan,
men Margo ordnade det åt mig.
Aleida Rosales, en tjej från Parras de la Fuente,
plockade upp den stenen från månytan.
Så om jag måste kallas "Margos flicka"…
…är det ett billigt pris att betala.
Tack för erbjudandet…
…men jag lämnar inte NASA.
Jag förstår.
Tack för din tid.
Vad flinar du åt?
Vi får inte väcka grannarna.
Vi kan vara tysta.
Har du skydd?
Ja, visst. Ett ögonblick bara.
-Jäklar. -Vad är det?
Upp ur poolen. Kom igen.
Ma'am, du vet att du gör intrång, va?
Du sa ju att det var ditt hus.
Är du inte lite för gammal för att tjyvbada
på nån annans tomt?
Det är mitt hus.
Eller har varit.
Var glad att han som bor här nu
inte sköt skallen av dig för hemfridsbrott.
Ledningscentralen, identitetskoll.
-Efternamn Stevens med "V". -Får jag gå?
Mellannamn, Gordon. G-O-R-D-O-N. Födelsedatum, 10 november 1963.
Man, Daniel Gordon Stevens, 19/11 1963.
Avvakta id-koll.
Gordon.
Är du släkt med Gordon "Gordo" Stevens, astronauten?
Han var min pappa.
KÖRKORT
Ja. Jag ser likheten.
Alltså. Det de gjorde där uppe, dina föräldrar är hjältar.
Din pappa var berömd hos polisen också.
Alla kände honom. Jag grep honom aldrig själv,
men alla poliser hade en historia om Gordo Stevens.
Party-Gordo.
Inga efterlysningar på Stevens.
Uppfattat.
Det är din turdag idag, Danny Stevens.
Angela, ge mig numret till Special Services vid JSC.
JSC? Va… Ursäkta, vad gör du?
Jag låter inte Gordo Stevens grabb sitta i finkan. Inte i natt.
Bara lugn. Vi har procedurer för sånt här.
Din hemlighet är trygg.
Ledsen, Danielle. Jag visste inte att de skulle ringa dig.
Det låg en hög ölburkar i framsätet på din bil.
Jag bara… behövde lätta på trycket.
Träningen har varit pressande och…
Försök inte.
Vad är det med dig?
Det gick så bra för dig länge, och plötsligt, vadå?
-Dricker du igen? -Kom igen nu.
Pappa drack. Ingen skällde på honom.
Det här är inte 60-talet, grabben.
Och du har mycket på ditt samvete.
Eller har du glömt vad som hände för åtta år sen?
Supandet, drogerna…
Du dog nästan i den bilolyckan, Danny.
Och många ursäktade dig då.
Rök inte i bilen!
Men för fan, Danny.
Vad gör du om Ed och jag inte är här?
Jag bad inte om er hjälp.
Förlåt. Det är…
Jag hade en dålig kväll, okej? Det ska inte hända igen, jag lovar.
Det har du alldeles rätt i.
För du kliver av programmet och går tillbaka till AA.
Nej. Du kan inte göra så.
Mars är ditt minsta problem just nu.
Flickan där inne älskar dig, och du älskar henne.
Hon kan hjälpa dig.
I nöd och lust, det är vad äktenskap är.
Tro mig, jag vet.
Finn din frid, Danny.
Mars finns kvar.
Borde du inte åtminstone ha pratat med mig
innan du sa nej?
Det fanns inget att prata om.
Jag älskar mitt jobb.
Ja, men du klagar på det varje dag.
"Jag jobbar med idioter. Mitt kontor är för litet."
Ja, och jag klagar på dig också.
Det betyder inte att jag vill skilja mig.
Kom igen, raring. De erbjöd dig dubbla lönen.
Tänk hur det skulle förändra våra liv.
Ja. Rätt demoraliserande
att bo i ett hus med tre sovrum, två bilar, rinnande vatten…
Moderna rörledningar är inte beviset på framgång.
Jo, där jag kommer ifrån.
Nej, lägg av.
Vi kunde ha råd med barnflicka, hushållerska, pensionärshem för din pappa.
Bara vita människor dumpar sina föräldrar på äldreboenden.
-Vi mexikaner tar hand om våra gamla. -Den vanliga visan.
Och jag låter ingen ovulen barnflicka ta hand om mitt barn.
Lätt för dig att säga.
Du är borta jämt. Det är jag som sköter blöjbytena.
Okej. Pappa är också här. Han hjälper till.
"Hjälper till." Han hjälper inte. Han är som att ha ett barn till.
Nu är du orättvis.
Aleida, han tog Javi till parken igår och gick vilse på vägen hem.
Han… lämnar spisen på typ två gånger i veckan.
Nu börjar han bli paranoid
och tror att grannarna stjäl från oss.
Det är nåt som inte stämmer.
Jag har inte märkt nåt.
Inte?
Kanske för att du aldrig är här.
Hej.
Oj, hej.
Är du redan hemma? Jag satte just in steken.
Simuleringen slutade tidigt.
Pioner.
Vet du vad som hände med kristallskålen min syster gav oss?
Ingen aning.
Den är borta. Och vasen också. De var väldigt dyra.
-Tror du att flyttkarlarna… -Amber, raring, jag måste prata med dig.
Vad är det?
Kom och sätt dig.
Danny, vad är det? Du skrämmer mig.
Du behöver inte vara rädd. Jag bara…
Jag måste berätta en sak för dig,
nånting som…
Du vet att du kan berätta allt för mig.
Ja.
Minns du min olyckshändelse i Annapolis?
Jag var så vilsen då och nu…
Allt som händer… Det har varit så tufft och…
Du vet, jag har kämpat hårt för att sköta mig.
Och…
Du har ringt Stevens. Lämna meddelande.
Jag…
Danny, det är Ed Baldwin. Jag hörde just…
-Hallå? -Oj, hej.
Hur mår du, grabben?
Rätt bra.
Jag önskar att det gått annorlunda, men vad kan man göra?
Vi ska just sätta oss och äta middag.
Det är synd och skam hur de behandlar folk på NASA nuförtiden.
Ja, sir. Det är det.
Vad skulle du säga om jag sa
att det finns en plats för dig på Helios-uppdraget?
…att du mist din status som pilot.
Danny, är du där?
-Ja, sir. -Nå?
Vad säger du? Bli min andrepilot?
Baldwin och Stevens tillsammans i rymden igen.
Det vore som Apollo 10 med mig och din pappa.
Fast den här gången kommer vi dit först.
Vad säger du?
Jag…
Jag behöver nån med erfarenhet,
som inte är rädd för att ta risker.
Okej. Ja.
Okej. Hej då.
Danny, vad är det?
Jag ska åka till Mars.
Jag vet, raring.
Du begår ett misstag, Ed. Han är inte i balans.
Kom igen, Dani.
Med de krav du ställer
hade halva Apollo-teamet aldrig fått starta, mig inräknad.
Grabben blev lite berusad och tog en simtur.
Lite berusad?
Ed, Danny går till AA. Han kan inte bli bara lite berusad.
Det här är precis som före bilkraschen.
Drickandet, det ansvarslösa beteendet, lögnerna.
Han har halkat in på fel spår igen.
Han klarar sig.
Du såg vad han gjorde vid bröllopet.
Det är tack vare Danny Stevens
som du och jag lever idag.
Ed, hör på. Jag älskar Danny. Det gör vi allihop.
Men ibland kommer vår kärlek i vägen. Han behöver konsekvenser.
Nej, han behöver ett mål, ett uppdrag. Så var det efter olyckshändelsen.
Att komma till Annapolis gav honom nåt att sträva mot.
Jag lovar, den här resan till Mars kommer att göra honom gott.
Allt kan inte botas med en resa ut i yttre rymden. Det vet du.
Lycklig resa, Dani.
Jag lovar att lämna lyset på år er när vi kommer till Mars.
Ed.
God morgon, allihop. Ursäkta. Hej, Phil.
Ett ögonblick bara. Jag har ett tillkännagivande.
Alltså, jag har anställt…
…som vår nye pilot på Mars yta…
…NASA:s egen Danny Stevens.
Ja. Jättebra.
35:E ÅRLIGA IAC-KONVENTET LONDON, STORBRITANNIEN
KAPPLÖPNINGEN TILL MARS
Ni tror det väl inte om ni ser mig,
men jag blir faktiskt nervös såna här gånger.
Jag sitter i mitt hotellrum, i badrummet,
ser mig i spegeln och övar.
Ska jag niga? Ska jag gå bakåt ut? För det finns regler.
Man får inte vända ryggen åt drottningen,
så man måste göra de mest konstiga saker.
Man måste liksom förflytta sig gradvis ur hennes närvaro,
en märklig upplevelse.
Och vad ska jag ha med åt henne?
Vad ska jag ge kvinnan som har allting?
Men jag kom på det.
Känner ni till skivartisten MC Hammer?
Han är storvuxen. En jättekändis.
Tack. Den där behövde jag.
Jag hörde om panelsamtalet. Synd att jag missade det.
Jag började tro att du inte skulle kunna komma i år.
Jag är ledsen. Det fanns komplikationer jag måste hantera.
Som att åka till Mars två år före tidsschemat?
Ja.
Men du vet, jag vill absolut inte missa IAC.
-Jag bara skojar. -Åh. Det finns…
Har ni varit till Mars? Vill ni dit?
Vilken nisse.
Visst, man kan prata om olika programs fördelar.
Men…
…han gör allt till ett spektakel.
Det är nog hans specialitet.
För vår gemensamma fiende.
Jag hör inte vad du säger.
Vi stänger strax.
Stänger strax? Är inte det här Europa?
Tja… England.
Just det.
Jag behöver en drink till. Ta med flaskan.
Får jag låna badrummet?
-Givetvis. Det är där borta. -Tack.
Vilket tjusigt rum. Det är…
Jag vill att du kysser mig.
Mår du bra?
Jadå. Visst mår jag bra.
För om du inte vill, kan vi…
Nej, nej. Det är inte det. Jag…
Det är…
Margo…
Förlåt mig.
Det är bara…
…vår kärndriftsreaktor…
Kylarsystemet fungerar inte som det ska,
oavsett vad vi gör.
Tänker du på jobbet nu?
Förlåt mig. Margo, förlåt mig. Verkligen.
Jag vet att det… är orättvist mot dig. Men, Margo…
Du måste förstå att jag inte har nåt val.
Om vi inte löser det snart
kan vi inte starta 1994, och det…
Det kommer mina överordnade inte att acceptera.
Jösses. Det här var ett misstag.
Snälla Margo, lyssna på mig. Bara lyssna.
Om vi inte längre är med i tävlingen om Mars är vi inte relevanta.
Och om vi inte är relevanta är vi svaga. Det vet du.
Vi konstruerade vårt skepp
i förhoppningen att alla problem med kärnmotorn skulle lösas före start.
Om jag hade mer tid, vet jag att de skulle lösas.
Men det har jag inte. Och…
Jag måste be dig att ge mig er motordesign.
Du vet att allt som rör kärndrift ligger utanför vår överenskommelse.
Snälla Margo.
Det är mycket viktigt.
Jag är under enorm press.
Jag är ledsen. Verkligen.
Men när vi beslöt att samarbeta med varandra,
var vi mycket tydliga med
att det inte fick vara nåt som kan användas militärt.
-Ja. -Jag vill inte ha ett Buran till.
Det här är inte Buran. Det är för Mars.
För det vi båda har drömt om, Margo, tillsammans.
Snälla du?
Det ska inte användas militärt, jag lovar.
Det kan du inte garantera.
Jag är ledsen, Sergei.
Ja, jag…
Jag förstår.
Jag förstår. Och…
Och jag ber om ursäkt.
Jag ber om ursäkt för allt.
Vem är det?
ORIGINALETS OUTPOST
FÖR ASTRONAUTER MED FAMILJER SEN 1960
Kul att se dig så här. Du verkar trivas med livet igen.
Tack detsamma.
Där har vi henne.
Kom hit med dig.
Jag har saknat dig så.
Få se. Är du fortfarande varmblodig?
Nätt och jämnt.
Du har gått ner i vikt.
-Ed, känns hon inte magrare? -Mamma.
Ja, för hon har festat på konserverade sardiner i 15 månader.
Mästares diet.
Spaghetti är lösningen.
Tack.
Härligt.
Sluta glo på mig så där. Jag känner mig konstig.
Vadå? Vi har inte sett dig på länge.
Jag vet.
Jag kan inte minnas när vi tre var i samma rum
och allt var normalt.
Nåja, kvällen är ung.
Din far gör mig galen med sitt val av besättning.
Vi är i alla fall överens om en person. Dig.
Kom till Helios imorgon. Träffa övriga besättningen.
Vi har en jättebra grupp med folk från hela världen.
De vill så gärna träffa dig.
Ja.
Ingen brådska. Ta tid på dig om du behöver komma i ordning först.
Nej, det är inte det. Hur ska jag säga det här?
Säga vadå? Vad är det här?
Säg inte att du ska återvända till Antarktis.
Nej, jag ska fortfarande åka till Mars.
Skönt.
Men jag ska åka med NASA.
Vad?
Danielle berättade det i morse.
Jag är med i besättningen.
Tja, väntat. Vi knep Danny,
och nu försöker hon ta en av våra…
Nej, jag bad Danielle att få en plats.
Vad? Varför?
Pappa. Jag älskar dig.
Jag älskar att flyga med dig, och jag älskar att flyga tack vare dig.
Men jag har velat bli en NASA-astronaut hela livet.
Och att det var rätt tid för dig att sluta
betyder inte att det är det för mig.
Jag måste göra det här själv.
Pappa.
Ed?
Kom hit.
Ditt land kommer att vara så stolt över dig.
-Och dina föräldrar ännu mer. -Tack, mamma.
Jag är stolt över er båda.
Jag var orolig att du skulle bli arg.
Nej. Det enda du behöver oroa dig för är att jag kommer först till Mars.
Det är vad du ska oroa dig för.
-Kära nån. -Okej. Kom an bara, gamling.
Jag struntar i hur många foton ni har tagit
av mig eller honom eller nån annan.
Jag ger er inte vår motordesign.
Ni är uppenbarligen en mycket intelligent kvinna.
Så jag vill att ni förstår situationen helt och hållet.
Ni har delat hemligstämplad information med oss
i nio år.
Allt jag berättat för honom var för
att främja rymdfärder och internationell fred. Punkt.
Jag tror knappast att ert FBI tar nån hänsyn till det.
Jag tror faktiskt att om de får reda på era handlingar
kommer ni att ses som en spion och förrädare.
Och ni får troligen sitta i fängelse resten av livet.
Jag är villig att ta den risken.
Jag vägrar låta mig utpressas.
Mycket berömvärt.
Jag respekterar detta.
Vi ryssar har också en lång historia av att stå för våra principer.
Mannen som vann månkapplöpningen åt oss,
själva fadern till det ryska rymdprogrammet, Sergei Korolev,
satt två år i en gulag i Sibirien för sina principers skull.
Men han var stark. Han knäcktes inte.
Tragedin är priset som andra får betala för såna principer.
De vi älskar.
Sluta! Gud!
Snälla, sluta!
Sluta!
Snä…
Ta en dag på er.
Och om ni väljer det, kontakta mig på det här numret.
Välkommen tillbaka.
Tack. Några meddelanden?
Öh. Teamet för överlevnadssystem vill visa dig
förslaget till Mars-moduler imorgon.
Bra.
Och jordbruksministern hörde av sig om…
Nästa.
Neptune Records ringde. De har fått hem albumet du beställde.
Säg åt dem att skicka tillbaka det.
Och mr Strausser väntar i ditt kontor.
Varför?
Den här dagen minns jag.
Det var din första dag i bunkern.
Den enda kvinnan i ett hav av töntar i matchande vita skjortor och slipsar.
Och vi spelade dig ett fånigt spratt…
Wienerschnitzel och surkål.
Ja, vi tyckte att vi var så fyndiga.
Eva von Braun. Va?
Men du brydde dig inte
utan körde ner huvudet och började jobba.
På tal om det måste jag…
Visst. Ursäkta.
Jag ville säga adjö personligen.
Jag ska börja jobba på Helios.
Det är inget personligt.
Bara mycket högre lön.
Okej. Tja…
Vi lär väl ses.
Adjö, Bill.
Jag fattar inte att du ska sluta.
Ja, jag trodde att jag skulle vara på NASA för alltid.
Hela livet.
Men när man har gjort samma sak i 30 år,
sätter inte folk värde på en.
Jag vill jobba nånstans där jag är uppskattad.
Jag är trött på att vara ett inventarium. Jag vill vara efterfrågad.
Ja, när Karen Baldwin räknade upp mina färdigheter
var hon glad att jag alls övervägde hennes erbjudande.
Vet du vad hon kallade mig?
Ett "kap".
Jag menar, jag.
Bill Strausser. Ett "kap".
Jag ska inte ljuga.
Det kändes jäkligt bra.
Det kommer inte att vara sig likt här utan dig.
Du klarar dig bra.
Du och Margo är som ler och långhalm.
Vi andra är mer som statister.
Nej, det tror jag inte.
Du kommer att bli en utmärkt flygchef, Aleida.
Tack, Snobben.
Jag kommer att sakna dig.
Samma här, tjejen.
Och var lite hyggliga mot oss där uppe.
Inte en chans.
-God natt. -God natt.
TVÅ ÅR SENARE
Sojourner 1,detta är Houston.
Flygkontrollen önskar er lycklig resa.
Janice Haan, KOPT News.
Stora grupper har samlats här vid JSC. Många hejar på NASA,
andra demonstrerar mot deras inblandning i helium-3-sektorn för förnyelsebar energi.
Om mindre än tio minuter
startar Sojourner 1 från NASA:s bas Jamestown på månen,
och ska tävla med Helios och Sovjet om vem som når Mars först.
Alla tre startar inom samma tvåveckorsperiod,
så det är en öppen fråga.
Vem tillryggalägger först resan på 55 miljoner km?
HELIOS RYMDKONTROLL
Starta motorerna.
T minus tio, nio,
åtta, sju, sex…
Då kör vi.
…fem, fyra, tre,
två, ett.
fem, fyra, tre…
…två, ett.
SOVJET STARTAR MARS-94 BAIKONUR KOSMODROM
Start.
Presidenten är på linje ett.
Tack, Nuri.
Margo.
Fru president.
Jag vet att den här stunden är nåt vi båda har verkat för länge.
Gratulerar.
Du borde vara mycket stolt.
Nu ser vi till att komma först.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson