IMAMO DUHA
GODINU DANA KASNIJE
Zdravo! - Zdravo!
Zdravo, Preslis. Ja sam Barbara.
Drago mi je što sam vas upoznala.
Drago mi je da smo se upoznali!
Znam. Znam da je malo grubo, ali
ništa što malo uređenje ne bi moglo da popravi, zar ne?
Šta je sa ovim tremom? - Da.
Ha? Originalno, sve.
Svi su ovde? - Uh huh. - Spremni?
Da. Daj da vidimo. - Dobro.
Je li sve u redu?
Oh! Da! Uđite. Uđite!
Ekipa za čišćenje ne može da dođe do utorka.
Kao što vidite,
dom ima tone šarma starog sveta.
Kuća je izgrađena 1904. godine.
Registrovana je u Društvu za očuvanje istorije Ilinoisa
Instant dodata vrednost.
I pogledajte sve predivne...
Gde je Kevin?
# Nekada sam bio tako slatka, slatka stvar
# Dok me nisu uhvatili
# Otvorio sam vrata...
Šta radiš?
# Pomogao sam...
Dođi unutra.
Moram li? - Da, moraš.
Tone ormara, a?
Primarno kupatilo, originalna oprema i pločice.
Oh! A jeste li primetili visoke plafone? Mislim...
Kuća je baš nisko procenjena.
I znam da joj treba sređivanje, ali ipak...
Ovde se ništa loše nije dogodilo, zar ne?
O Bože...
O moj Bože, ne. To je samo tržište kupaca.
Imam te, kučko.
Ha, ha, ha. Imaš me. Ha.
Jesi li bio tamo svo vreme? - Da.
O Bože. - Trebalo ti je dovoljno dugo.
Naterao si me da zaprljam svoju duksericu svom ovom prašinom.
...malo posla, rada u dvorištu ili tako nešto.
Znaš šta govorim? Oh!
Misliš da ćemo se preseliti ovde?
Dođavola ne, čoveče.
Ovo mesto je smetlište.
Pazi na desnu stranu. Uđite čvrsto!
Ne, ne, ne. Okrenite više.
Hej, čekaj! Ne, ne, ne!
Hej, pazi! Pogodio si poštansko sanduče, čoveče!
Ima ih još 10 u kamionu, a neće sami da se pomere.
Smešno.
Hej, Džoi!
Gadno.
Gadno. Gadno.
Gadno.
Ooh.
Šta to radiš?
Oh, da.
Hajde.
To je plesna zabava, čoveče.
Izaberite nešto dobro.
Aha. Aha.
Hajde, čoveče. To je plesna zabava, Kev.
Sećaš li se da si nekada plesao sa svojim starim? Hajde.
Pokaži mi neke od njih.
Hajde. Pogledaj! Hajde.
Hajde, čoveče.
Ja sam dobar, tata. Hvala.
# Ko je znao da ćemo stići ovako daleko
# Onda razmišljam o tome gde bih bio...
Šta dođavola? Daj mi moj telefon!
Posle večere. - Mama!
Ne ulazim u sred ovoga. - Da, naravno da ne.
Hajde, Frenk. Popusti mi.
Pa šta? Radije bi slušao nekog starog belca kako svira gitaru?
Teri Ket je jedan od najvećih gitarista svih vremena.
"Teri Ket je jedan od najvećih..."
To nije istina. Džimi Hendriks je najveći.
Oh. Jesi li to pročitao u Roling Stounu?
Ne, to je činjenica. Pitaj bilo koga.
Ili samo pitaj samog Džimija Hendriksa.
Rekao je da mu je Ket najveća inspiracija.
Bio je genije.
Tip je slučajno pucao sebi u lice.
On nije genije.
Kaže tip koji čita knjige za glupe.
Znaš šta?
Žao mi je što si tako nesrećan.
Ok?
Sada smo svi ovde pokušavajući da počnemo iznova.
Bio bih ti zahvalan ako bi pristupio tome sa malo više pozitivnosti.
Na koliko novih početaka smo sada, tata?
Izgubio sam broj.
Šta dođavola, čoveče?
Šta?
On je to počeo.
Ne, ne, ne. Čekaj. Ne idi!
Sranje.
"Većina entiteta je raseljena zbog traume."
Psst!
Hej!
Da, ti.
Možeš li doći i čuvati vrata na trenutak?
Hajde.
Hm...
Mislim da ne bi trebalo to da radiš.
Neki rasistički kreten je zapisao moj broj.
Stalno dobijam tekstualne poruke u kojima se traži besplatan pirinač.
Besplatan pirinač?
Oh! Ti ne znaš?
Azijati jedu samo pirinač.
Zašto jednostavno ne promeniš svoj broj?
Dakle, trebalo bi da pokleknem pod pritiskom institucionalnog zlostavljanja?
Uh, ne. Mislio sam...
Osim toga, znaš li koliko je kvačilo ovaj broj?
222-KAKA.
Tako dobre telefonske brojeve je, kao, nemoguće dobiti.
Pa, uh, ja... mislim da smo komšije.
Jesmo li?
Da. hm...
Moja porodica se upravo doselila u kuću pored tvoje.
Uselili ste se u Kuću smrti?
Kuća čega? - Svi kažu da je ukleta.
Ja sam ateista, pa ne bi trebalo da verujem u takva sranja
ali potajno bih volela da umrem, a onda, ne znam,
vratim se kao neki žestoki duh i proganjam Teda Kruza.
U svakom slučaju.
Uh... komšijo, trebalo bi da se družimo. Šta radiš posle škole?
Oh, um... Posle škole...
Pa, ja, hm... Imam mnogo... moram da učim.
To je jedna stvar koju moram da radim, da učim. - Kul.
Ok, pa, uh, pretpostavljam da znaš moj broj u slučaju da se predomisliš.
Ili ako ti treba pirinač.
Oh, šta je sa tim licem?
Kako je bila tvoja vožnja kući? - Super.
A ti, Kevine? Kakva je bila tvoja vožnja kući?
Dobro.
Fulton, daj mi svoj telefon. - Zašto?
Suzan je rekla da je videla tvog brata jutros kako hoda u školu.
Imali ste jedan posao.
To je sranje. - Kevine.
Nemam komentar.
Halo?
Opet sam ja.
Jesi li tamo?
# Dobri ljudi kroz vekove
# Pokušavaju da pronađu sunce
# I pitam se...
Bu!
Hej. Hej. Stani.
Stani.
Ne dešava se, brate.
Slušaj, znam to... verovatno je ranije delovalo na sve
druge, ali moj lični život je 1.000 puta strašniji od ovoga.
Sedi.
Hajde.
Kul majica.
Kuglao sam samo jednom kad sam imao, otprilike, 8 godina.
Moj tata se potukao pesnicama sa tipom u
traci pored nas zbog porudžbine bivoljih krila.
Menadžer je izbacio celu moju porodicu. Zabranili su nas doživotno.
Možeš li da pričaš?
Samo jauci i stenjanje?
Jesi li... umro ovde?
U ovoj kući?
Ne sećaš se?
Sećaš li se nečega?
Pa,
ti si Ernest, zar ne?
Ime na tvojoj košulji.
Ja sam Kevin.
Vau.
To je tako nezgodno.
Drago mi je, Ernest.
Dakle...
mi ne možemo da dodirnemo tebe, ali ti možeš da dodirneš nas?
Hmm.
Nešto kao striptizeta.
Kev!
Treba mi tvoj telefon.
Isuse, ovde je ledeno, čoveče.
Hej, gluperdo. Tvoj telefon, hajde.
Zašto? Zašto ti treba moj telefon?
Jer, za razliku od tebe, ja imam prijatelje. Tvoja je krivica da mi je mama oduzela telefon.
Hm, nisam koristio moj milju dalje od škole.
Ok, gde je? Tačno tamo? Gde? - Ne. Fulton.
Prestani! Fulton!
Pusti me! Fulton!
Šta dođavola?
Zašto si tako divno raspoložen?
Šta?
Zar ne smem da budem dobro raspoložen?
Možeš biti u kakvom god raspoloženju želiš. Znaš.
Dobro raspoloženje je dobro. Samo je retko.
Hej. Neka ga ima.
Hvala.
Dobro.
Znamo da se svaki atom,
svaki molekul ljudskog tela, sastoji se od energije,
ali šta se dešava sa tim ljudskim energetskim poljem kada telo umre?
Verujem da bi ta energija mogla da se uhvati.
Vidite ono što je iza. Čujte onostrano.
Budite onostrano.
Džudi Romano je medij Zapadnog zaliva.
Petak, 9:00, 8:00 Centralno na TSE. - Šta je bre ovo?
Šta radiš sa mojim telefonom?
Fulton. - Oh, ti lukava mala kučko.
Zašto držite ovo sranje u tajnosti?
Fultone, daj mi to odmah! - Polako.
Hoćete li vas dvoje prekinuti?
Imamo duha.
Dobro. - Ne, ozbiljan sam.
Kevin ga je uhvatio kamerom. Pogledaj.
To je neka vrsta strašnog filma? - Ne.
Hej, ovo je prilično dobro. Kako si ovo uradio?
Nisam ništa uradio.
Sranje!
Oh, moramo da pokažemo mami. - Ne, ne, ne, ne.
Ne možemo joj reći za ovo. - Što da ne?
Jer će poludeti. Znaš to.
Hajde, zakuni se.
Ozbiljno? - Podigni se. Hajde, zakuni se.
Poljubi je. - Neću...
Poljubi je.
Dobro.
Mogu li sada da dobijem svoj telefon? - Da. Pošalji mi video.
Zašto? - Hajde!
Zašto je kod tebe sve proizvodnja? Samo mi pošalji video, molim?
U redu.
Tamo.
Razumem. Hvala.
Hajde.
"Devojčica je ležala u tihom užasu, a
figura je lebdela nad njenim krevetom."
"I iako entitet nije imao vidljivo lice,
znala je da to znači da će joj nauditi."
„Jednim iznenadnim pokretom se pokrenuo,
pokrivši joj usta, zaustavivši vrisak.
"Mirisao je na mentu i trulež."
Ššš!
„Svet je počeo da se okreće pre nego što se onesvestila.
"Kad se konačno probudila, entitet je nestao."
"Naravno, niko joj nije verovao."
"Bila je dete."
"To je bio samo san. Preaktivna mašta."
"Ali devojčica je znala istinu."
"Duhovno carstvo je stvarno i opasno je."
Hvala.
Ni meni niko nije verovao.
Moj duh je još uvek sa mnom.
Pratio me je kući iz Crvenog jastoga pre 6 godina,
i ne mogu da ga se otresem.
Sada sam pokušao da...
Izvinite! Ja ovde vodim razgovor!
Veoma je posesivan i homoseksualac.
Tako sam umoran.
Hvala.
O Bože, molim te.
Zdravo.
Hej, jeste li videli onaj viralni video koji se vrti okolo?
Ne bavim se društvenim medijima. Muka mi je od toga.
Pa, tip pronalazi duha na svom tavanu.
I ne znam. Mislim, izgleda... izgleda prilično legitimno.
Uvek jesu... dok nisu.
Oh, ovo... ovo nije moja knjiga.
Mm.
Ima preko hiljadu pregleda.
Je to dobro? - Ne ostavljaj svoj svakodnevni posao.
Kul grafika. Šta koristiš? Maju ili ZBruš?
Jaka muda. Video sam bolje stvari u Lovcima na duhove."
Šta? - Oni misle da je ovo lažno.
Da, ali je stvarno.
Frenk. Gledaš li prljave stvari? Šta gledaš?
Ništa. - Tata je objavio video. - Uf!
Fultone, upravo sam kupila te pomorandže! - Bože!
Zabrinuta si za pomorandže. Kul.
Organsko voće je skupo. Vi momci planirate nešto.
Ne, ne planiramo.
Ništa. - Hmm. Sumnjivo, sumljivo.
Njuškala dobijaju po guzi.
Uradimo to. - Da.
Zdravo?
Ne želimo vam ništa loše.
Viki kaže da treba da govoriš čvrstim,
zapovedničkim glasom da bi duh znao da si glavni.
Razumem.
Duhu ove kuće!
Pokaži se! - Da.
Ha?
Tata, vidi.
Buu.
O moj Bože. - Nije smešno, čoveče.
To je potpuno smešno. - Uplašićeš ga, glupane.
Ne. Tvoj pokroviteljski, usrani egzorcistički čin ga plaši.
Hej.
Opet sam ja.
Ovo je moj... moj tata, Frenk, i moj brat, Fulton.
Šta ima?
Žele da te upoznaju.
Ćorak.
Znaš šta? Sačekaj.
Imam ideju.
Gde ideš? - Rekao je da ima ideju.
Šta? On će uhvatiti duha i vratiti ga ovde?
Oh, vidi ovu budalu.
Umukni, pseće lice.
Zapravo imam prilično privlačno lice. Pitaj bilo koga.
Hej. Pusti ga da svira.
# Koliko se sećam
# Oh, kiša pada
# Oblaci misterije sipaju se
# Konfuzija na tlu
# Dobri ljudi kroz vekove
Sranje, radi. Nastavi.
# Pokušavam da pronađem sunce
# I pitam se...
Sranje, vidi! Eno ga. Sranje.
Hej.
Hej, u redu je.
Sve je dobro, vidiš?
Pitaj ga nešto.
Ne može da priča. - Zašto ne?
Ne znam. Jer je duh.
Frenk! - Oh, sranje!
Mora da ide. Hej, uh...
Bitldžuis, Bitldžuis, Bitldžuis!
Frenk.
Šta je ovo?
Uh...
Uh... - Stvarno? Hoćeš li se ponašati kao da ne znamo?
Hmm? Jer to je naša kuća. Jel' tako?
A to je njegov glas iza kamere, zar ne?
Ja... ja, uh... - Ti šta?
Uh... - Šta ti, Frenk? Šta?
26.000 pregleda za manje od 5'. Ovo je ogromno.
Videla sam to svojim očima, Barbara.
Dušo, sigurna sam da misliš da jesi.
Moja ćerka Karli je uzela ksanaks sa flašom sivog pinota
i mislila da je Edit Pjaf.
Vau, Vau, Vau, Vau. Nisam na drogama. Imamo dokaz.
Ima snimaka na internetu.
Hej, gde misliš da ideš? - Napolje?
Uh, ne. Ne tako brzo. - Mama!
Barbara, prilično sam sigurna da si prekršila neku vrstu zakona o neotkrivanju podataka.
Ne moramo da otkrivamo duhove. Ne sitnim slovima.
Oh! Pa, onda ćeš se čuti sa našim advokatom.
Imamo advokata? - Naravno da ne. Švorc smo.
27.000! - Mogu li ići?
Ne! Bio si umešan u celu ovu stvar!
Tata nas je naterao da obećamo.
O Bože. Frenk.
Znao sam da ćeš poludeti. - Da!
Svako racionalno ljudsko biće bi!
Imamo duha na našem tavanu!
Mel, žao mi je. Trebao sam... - A onda da to čujem od nekog drugog?
Neko ko je to video na jebenom Jutjubu? Šta se desilo sa više komunikacije?
Zar to nije bila poenta sedenja kroz 20 seansi sa Dr. Mout-Biter?
Ok. Ja sam napolju. - Kevine.
30.000. Tako sam se zezao zbog ovoga.
Fulton! - Izađi odavde.
Mel, žao mi je.
Selimo se. - Ne. Čekaj, ne. Ne, ne, ne.
Čekaj, čekaj, čekaj. - Ne, ne, ne, ne, ne.
Nećemo biti kao svaka glupa bela porodica
u svakom horor filmu. Mi odlazimo.
Hoćeš li me saslušati? Molim te, slušaj.
Mel.
Mislim da ne razumeš koliko je ovo veliko.
Snimili smo nešto što niko nikada nije,
nikada, u istoriji zabeleženog sveta!
Ovo nije za diskusiju, Frenk!
Ok. Pa kome ćeš prodati kuću, a?
Jer svaki dolar koji imamo je uložen u ovo.
Pa da nije bilo tebe i tog glupog videa...
I to je moja poenta.
To je novac, dušo.
Vidi, trenutno imaš momke koji zarađuju milione na svom kanalu
igrajući Majnkraft i paleći njihove prdeže!
I, Mel, mi zapravo imamo duha!
Ovo je kao Hjuston.
Hjuston je bio piramidalna šema. To je drugačije.
Ovo... ovo je stvarno.
Ovo je naša šansa. Ovo bi moglo promeniti sve.
Mel.
Pogledaj me, dušo. Molim te?
Pogledaj.
Samo jednom treba da pobedim.
Samo jednom.
Znaš da je ovo ludo.
Jel' tako?
Dejv Levinson@DaveLevinson4 Hej, je li ovo stvarno??!?!
To nije duh. - Jel' me ti zezaš?
Upravo je prošao kroz zid!
O Isuse!
Aaaa... - Ne... uh!
Šta je ovo?
Aaaa...
VIDIM MRTVE LJUDE
Ghoul Gal@Gal2Goul.1m JESAM LI TO SAMO JA ILI JE #ERNEST SUPER ZGODAN???!!!
Ernest je dobro!
Mmm!
Zaljubio sam se u duha Ernesta!
Sinoć sam sanjao da me Erni oplodio.
Ovako je izgledao naš sin.
Naleti na zid kao Ernest.
O moj Bože. Ok.
Jesi li dobro? Dobar si... Čoveče, tvoje lice.
Zovem se Kori i idemo na Ernest izazov. Gledajte me.
SPASITE ERNESTA KAPITALIZMA #SLOBODNIERNEST
Prava duhova su ljudska prava, momci.
Prava duhova.
Šta?
Samo zato što niste napravljeni od materije, to ne znači da niste bitni.
Ako želite prava, idite na Novi Zeland.
Oni bi voleli da te imaju, ali mi smo dobro. Mnogo vam hvala.
Takođe, COVID nije stvaran.
Mentalno zlostavljanje!
Samo sam ovde i pokušavam da normalizujem ljubav duhova.
Oni su među nama. - Upali jednu za moje testise.
Ko je poznavao nekog tako mračnog... - On samo živi u kući.
...mogao bi da se osećam...
To je klasična priča o logorskoj vatri.
Porodica se useljava u staru kuću u kojoj duh vreba u hodnicima.
Ali za porodicu u Čikagu, taj sablasni scenario je upravo postao stvaran,
i imaju YouTube video snimke da to dokažu. Pogledajte.
Frenk.
Šta je ovo? - Uh...
Šta?
Možda je vreme da pozovete selidbe.
Moji gosti danas imaju... - Sveca mu.
Pobrinite se da Anderson dobije brifing pre nego što se sastanemo sa Kongresnim poslovima.
Žvaćeš gumu? Šta još imamo?
Ta žena je ponovo pozvala. Lesli? - Agente Šipli!
Oh, Hriste na krekeru. - Agente Šipli.
Lesli. Kakvo divno iznenađenje.
Zvala sam vašu kancelariju poslednja 3 dana.
Stvarno? Nisam znao. - Videli ste ovo, zar ne?
Uh, nema pojma. - To je RHE.
Lesli, stvarno cenim što si došla čak dole, ali...
Uradila sam preliminarnu dijagnostiku.
Nisam mogao da nađem nikakve strane artefakte.
Digitalna forenzika, čista. Ovaj je pravi.
Moramo ponovo da otvorimo Vizard Klip.
Taj program je ugašen pre 20 godina i to sa dobrim razlogom.
Ovo je naša šansa da jednom zauvek dokažemo
da spektralni fenomeni nisu neka fantazija.
Idemo.
Hvala što si došla. - Molim vas! On je stvaran!
Pođite sa nama, gospoja. Hajde, gospoja. - On je stvaran! Agente Šipli!
On je stvaran! Molim vas!
Šta?
Ovo je ludo. Š'a ima? Hej! Šta ima?
Ovo je ludo.
Hej, šta ima? Šta ima? Šta ima?
Šta mislite o ovom duhu?
Možete li nam reći nešto više o Ernestu?
Hej, samo sekund! Jednu sekundu! U redu, u redu! Hej!
Frenk, molim te. Frenk, reci nam, molim te, o entitetu!
U redu, Ok, da. - Natprirodni entitet, Ernest!
Kada ste poslednji put videli Ernija?
Kako odgovarate na one koji kažu da je sve ovo obmana?
Uh, ako mislite da je to prevara, pogledajte okolo.
Ovde ima mnogo ljudi. Mislim... - Je li vaša porodica sigurna?
Je li zajednica bezbedna? - Kada je poslednji put...
Naravno da su bezbedni. Mislim, on je duh.
Hej, hvala vam, momci!
Ko dolazi u moju kuću?
Vi momci imate mnogo nerava! Ovo je privatna re...
Frenk!
Znam. - Ovo je ludo.
Ne mogu napustiti kuću.
Nije tako loše. - Vau, nije tako loše?
Neko je danas pokušao da puzi niz odžak...
Šta? - ...da uđe. Da! Zaglavio se.
Morala sam da pozovem vatrogasce.
Znaš li koliko je ludo imati ljudsko biće unutra?
To nije Božić...
Isuse Hriste. - Ha!
Nije smešno. - Oh...
Hej, odlazi, ili ćemo zvati policiju.
Sve što sam pročitao govori da je gubitak pamćenja povezan sa traumom.
To je mehanizam samoodbrane.
Potrebni su nam vizuelni stimulansi koji će vam pomoći da pokrenete pamćenje.
O Bože.
Ne?
To je jezivo.
To je jedna od tatinih propalih poslovnih stvari.
"Tilule za poboljšanje muškaraca."
Ali umesto kostiju, svima su dali dijareju.
Sećate li se nečega?
Dobro. Dobro.
To je u redu.
Makni se, pomeri se.
Znate, duhovi su svuda! - Pogledaj ga.
On to voli.
Vh...
Zašto pomoći?
"Zašto"? Zato što?
Zašto vam pomoći?
Jer ste zaglavljeni.
Niko ne želi da bude zaglavljen, zar ne?
Hej, komšija!
To...
To je bilo glasno.
Nikada nisam razumela celu stvar "tiho u biblioteci".
Kao šta? Buka te čini glupim?
lonako kako si? Kako je duh?
Cela naša ulica je sranje, zahvaljujući vama momci.
Moj tata ima šlep firmu na brzom biranju.
To je nekako loše, zapravo.
Oh.
Izvinjavam se.
Na čemu radiš?
Uh...
Ooh. Imovinska evidencija?
Uh, da.
Pokušavam da vidim je li Ernest zaista
živeo u našoj kući pre nego što je umro.
Ne seća se kako je dospeo tamo? - On se ničega ne seća.
Ooh. Misterija.
Da, ja sam samo... Oh.
Ok.
Jesi li ti haker ili tako nešto?
Ta-da! Misterija je rešena.
Ernest Šeler.
Kuću je kupio 5. aprila 1965. i
prodao je 15. decembra 1971. godine.
Kako je umro? - Daj mi sekund.
Oh. Čudno. Nema umrlice.
Prilično je siguran da je mrtav. - Misliš?
Žao mi je. Izgleda kao ćorsokak. Puns!
Uh, moram da bežim. Vežbanje bendova. Ali sretno.
Hvala.
Tina, evo.
Ja... ne želim da povredim tvoja osećanja ili bilo šta, ali ja... povlačim crtu.
Nema više čitanja u domu za odmor.
Hrana je uvek loša.
Šta je sa Kris Džener? Zar ona u svojoj porodici nema nekoga ko je nedavno umro?
Njen pas? Ja nisam...
Oh. Hej. Zdravo. - Hej.
Znaš, ja samo... moram da idem. Moram da idem.
U redu. Dobro. Ok, Ok. Moram da idem. Hej.
Hej! Zdravo. Hej! - Hej.
O moj Bože.
Ti mora da si Frenk. - Da.
Svi ovde u TSC-u su jednostavno oduševljeni vama i svime što se dešava.
Pa, zaista smo uzbuđeni što ste u našem domu.
Mi smo veliki fanovi emisije.
Av. - Stalno gledamo emisiju.
Ti si dragulj. Ti si dragulj. Stvarno jesi.
Oh, a ti si sladak!
Niko nije rekao da si sladak!
Niko.
Samo želim da znam, gde je žena?
Uh, ona se negde sprema.
Dobro.
Zaključajte je.
Tako je. I stavi je u kutiju
ispod kreveta jer si moj.
Pa, možeš li se uveriti u to
"on" je spreman za mene?
Ernest! - Da!
On je... spreman je da počne. Mi smo spremni. Mi...
Mi smo kul. - Oh, dobro.
Jer sam spremna za njega.
Oh. Vidi vidi. Vidiš?
To je vrsta vibracije na kojoj morate da radite.
Intenzitet. Visceralni.
Gde je otišao? Nateraj ga da se vrati. - Ko?
Kevine, ne igraj se. Znam da je bio ovde.
On nije tvoj lapdog. - Nisam rekao on...
Gledaj, imam Džudi Romano u svojoj dnevnoj sobi, čoveče.
Ne znam ni ko je to. - Hej, Vest Bej Medium je dole!
To je ko je!
Zašto ga ne pitaš sam? - Zato što mu se ti sviđaš.
On te sluša.
Izvinite što vas prekidam, ali spremni smo za vas dole.
Jako mi je žao. Hvala na strpljenju.
Odmah dolazimo.
Vidi, ovo je važno, u redu?
Sada, ova emisija ima ogroman broj pratilaca.
Sada, ako ovo zakucamo,
Govorim o prodaji knjiga, trgovanju...
Mogli bismo biti Crni Kardašijanci. Zar ne želiš da budeš Kim Kardašijan?
Ok.
U svakom slučaju.
U redu. - Pričaćeš sa njim? - Pokušaću.
Moj čovek.
Hej, Ernest.
Spremni za zabavu?
Snimamo li?
Oh!
Tamo.
Oh. Dakle, Frenk.
Ceo svet je trenutno opčinjen vašim interakcijama sa Ernestom.
Da.
Znate, ali tamo postoji i poprilična doza skepticizma.
Mislim, čak i sebe. Čak i sebe.
Bila sam kao,
"Mislim da ne verujem ovim video kasetama", znate?
Ali sada kad sam ovde, u ovoj
sobi, osećam ono što osećam,
Mislim... sve je to vrlo opipljivo, zar ne?
Da. Ernest je stvaran.
Nema... ovde nema magije.
Pa... je li sada ovde?
On... on... on dolazi. Jel' tako?
On je samo stidljiv, znate? Ima puno... puno ljudi.
Uh huh.
Frenk.
Oh. Oh. hm...
Uh...
Erneste!
Jesi li ovde, čoveče?
Ernest, svi čekaju.
Ne.
Ok. Ok.
Slušaj, Frenk, ako bi mogao samo, uh, da popraviš svoju
malu mašinu za hologram, u redu, jer moram da idem odavde.
Ne, ne, ne. Nema holograma. On je...
Erneste!
Odlazimo odavde. - Ne, čekajte.
Mi smo gotovi. - Stani, ne. Stani, molim te.
Samo... sačekaj, molim te?
Hej.
Velika proizvodna vrednost, Frenk.
Šta?
Uradi nešto!
Šta bi trebalo da uradim? - Reci mu da prestane!
O Bože!
Moram da izađem iz osnovnog kabla.
To je tako neprofesionalno.
Šta koj...
Oh. Opet ti.
Da, znaš šta? Kad bolje razmislim, Tupak je bio bolji.
Da. Moraću da te popravim u pošti.
Ovo je katastrofa.
Hteli su duha. Imaju duha.
Da, želeli su duha, a mi smo im dali "Prizivanje zla".
Oh, smešno ti je, a? Sve je za tebe šala.
Fulton, ne sada, čoveče.
Dobijamo tone pregleda na novom videu.
Objavili ste to bez moje dozvole? - Da, pa?
Bićeš tužen, čoveče!
3 miliona pregleda za 6'.
To mora da bude rekord, zar ne? - Mm.
Bravo, čoveče!
Hej, poljubi me u dupe, Pudipaj.
Dr Monroe. Jeste li tu?
Prokleto vreme.
# Ljudi su čudni, kad si stranac
# Lica izgledaju ružno, kad si sam
# Žene izgledaju zle kad ste nepoželjni
# Ulice su neravne kad si dole
# Kad si stranac
# Lica izlaze iz kiše...
Nećeš verovati šta sam našla. - Šta?
Ne ovde. Hajde. - Šta?
Izvinjavam se. Treba mi minut.
Ne možete biti ovde.
Kaže ko? Tvoje glupe norme o polovima? Gubi se, gabore!
Džoi, šta dođavola? Jesi li sišla s uma?
Ne, ali pripremi se da izgubiš svoj.
To nije on.
Da, ali zato nismo mogli da nađemo umrlicu.
Ernest Šeler nije mrtav.
Ali taj tip je živeo u tvojoj kući.
Unakrsno sam referencirao, kao, gomilu zapisa da bih bila sigurna.
Dakle, ko je naš Ernest? - Mmm.
Ali kladim se u moje levo jaje, taj tip zna ko je.
Kladiš se u šta? - Taj Ernest živi negde u Oklahomi.
Još uvek pokušavam da saznam gde.
Ali nekada je posedovao ovaj ronilački bar koji je još uvek tu.
Sranje! To je kao milju od nas.
Da, znam. Šta ako ga odvedemo tamo?
Koga?
Našeg Ernesta? - Da.
Možda su se poznavali.
Možda je to bilo kao druženje, i tu je okidač.
Džoi, ne može da izađe iz kuće.
On... on je zaglavljen tamo.
Jesi li siguran?
Erneste! Volim te, Erneste!
Neekskluzivno? Šališ se, čoveče?
Vidite, već pokrećem originalni sadržaj na svom kanalu i pravim 3 puta
više od onoga što ste ponudili, pa razmislite o onome što ste upravo rekli.
Smisli broj i pozovi me, u redu? Zdravo.
Frenk, možeš li otvoriti vrata, molim te?
Ne, vidi, ozbiljan sam. Kao, crtani film o Ernestu bi bio neverovatan.
Ali želim da to bude nešto kao Adult Svim.
Jeste li ikada videli golog duha? Ja nisam. Kako bi to izgledalo?
Frenk, hoćeš li otvoriti vrata? - Koje delove bi imao goli duh?
Dobro, dolazim!
Žao mi je. Ne razgovaramo sa novinarima.
Samo nekoliko minuta vašeg vremena, ako mogu, molim vas?
A Džoi je radila sva ova istraživanja.
Saznala je da je tip koji je ovde živeo imao bar nedaleko odavde.
Pa smo zaključili, ako bismo mogli da te
odvedemo do bara, možda bi se setio nečega.
Oh!
Džoi.
Hajde.
U pravu si. Izvinjavam se.
U redu, pa smo mislili da ako bismo mogli da dobijemo...
Tako je hladno!
O moj Bože, žao mi je. Njegovo...
Ja volim ovo. Ja sam... ja sam fan.
Ja samo... znam da sam dosadna.
Samo, ovo je stvar koja se zapravo dešava, i...
Izvinjavam se.
U svakom slučaju.
Moramo da te izvedemo napolje.
Jesi li siguran da ne možeš da odeš?
Jesi li pokušao?
Mislim, stvarno pokušao.
Ok.
Slušajte, Ernest.
Shvatam.
Dugo ste ovde, a svet
je tako strašno mesto.
Verujte mi, ponekad i mene to užasava,
ali u ovoj kući nema odgovora.
Ako ćemo da saznamo ko ste...
šta vam se desilo...
tamo je.
Tako mi je žao što sam došla ovde nepozvana.
Zvao bih, znate, ali... - Izvinite. Šta je poenta ove posete?
Još kasnih 90-ih, CIA me je regrutovala da
predvodim program pod nazivom Vizard Klip.
Vizard Klip?
Je li to kao da se svi naduvate i gledate filmove o Hariju Poteru i...
Babe.
Vizard Klip je bio užasnik iz udžbenika,
skriven od većine vladinih ešalona.
Naše polje je bila paranormalna psihologija, ali
naša naređenja su bila da pronađemo i uhvatimo duha.
Nemate čega da se plašite. Verujte mi.
Ok?
Hej. Hej, hej, hej. Hej.
Slušajte me. Slušajte.
Niste više sami, Erneste.
Ovde sam sa vama na svakom koraku.
Možete ovo.
Čim se to pročulo
milioni dolara poreskih obveznika su potrošeni na vu-vu nauku,
naglo su nas ugasili, a agencija
me je žrtvovals.
Žrtveno jagnje.
Slomilo mi je dušu.
Ali onda je došao Ernest.
Dobro. Hvala vam puno što ste došli, ali kao što vidite, zauzeti smo.
Volela bih da ga vidim.
To se neće desiti.
Mislim da ne razumete ozbiljnost svoje situacije.
Ovi entiteti su opasni.
Voleo bih da odete, molim vas.
Oni se mogu predstaviti kao prijazni, ali nikada nisu ono šta kažu da jesu.
Neću vas pitati... - Tvoj sin Kevin.
On je blizu toga. Videla sam to na video snimcima. On je u opasnosti!
U redu! Dosta je bilo! Sada, izlazite!
Ovo je pitanje nacionalne bezbednosti. Imam pravo da budem ovde.
Onda se vratite sa nalogom.
Ali do tog vremena, gubite se iz moje kuće.
Vratiću se.
To je obećanje.
To je on!
Sranje!
O Bože! To je on! Ernest je!
To je on!
Erneste! Erneste!
Sranje!
Jeben potez!
Hajde.
Tamo!
# Čuješ li me?
# Je li ti stalo?
# Čuješ li me?
# Čemu služe reči?
Kad više niko ne sluša
# Čemu služe reči
# Kad niko ne sluša Čemu služe reči
# Kad niko ne sluša...
Hej!
# Uopšte nema svrhe pričati
Hej! - Izvinjavam se!
Hej!
U redu. Kako god. Možete li se već učiniti nevidljivim?
Šta? Zašto to nije uradio ranije?
Ne znam. Hajde. Moramo da idemo.
Ovo je sranje.
Pa... mrzim da vas podsećam na malu
stvar koja se zove 4. amandman.
Oni kriju teroriste.
Nisam siguran da bi se duh pravno kvalifikovao kao terorista.
Oni će pogrešiti.
Nepažljivi ljudi uvek pogreše.
A kada se to desi...
bićemo spremni.
Čak & Čiz je niz ulicu, deco.
Poznajete li ovog tipa? Nekada je radio ovde.
Ovo mesto ima preko desetak vlasnika.
Zar ne možemo samo da pogledamo okolo na minut?
Dušo, mogla bih da izgubim dozvolu za alkohol. Morate da odete.
Hajde. Ovo je glupo. Krenimo samo.
Hej, čekajte.
Daj da vidim tu sliku ponovo.
Tamo.
O Bože.
Vidiš? Postoji veza.
Znala sam.
Čekaj malo. Ti si to dete, zar ne?
Uh, žao mi je. Ja ne... Ne znam o čemu pričate.
Sa duhom u tvojoj kući. To si ti! Sranje!
U redu, hvala na vašem vremenu. Moramo da idemo.
Ti si genije.
Ovaj Šeler mora da zna ko je Ernest zaista.
A kad pomislim da si sumnjao u mene.
Nikad nisam sumnjao u tebe.
Sada samo treba da pronađemo gde je. - Mama!
Tamo je duh!
To je lepo, dušo.
Ernest.
Ernest, šta nije u redu?
Ernest.
Erneste!
Ćao, tata.
Džunbag.
Sranje.
Mama!
Erneste, hajde! Moramo da idemo!
Erneste!
Erneste, hajde! Moramo da idemo!
Mislim da nam je nalog upravo pao u krilo.
"Ernest, ne baš prijateljski duh."
"Paranormalna aktivnost."
Oni misle da je sad čudovište.
Video je nešto tamo. Kao da se nečega seća.
Pa, izgleda da pokušava da kidnapuje Širli Templ!
I zašto mi nisi rekao da može da izađe napolje?
To je trebalo da bude moja ekskluziva.
Ne slušaš me.
Rekao je ime, bilo
je, uh, Džun nešto.
Pa šta? - Pa možda je zato zaglavljen ovde.
Nešto mu se dogodilo. Nešto loše.
Možda ako mu pomognemo da se seti više, može, uh, da pređe.
Pređe preko?
Ne želimo da pređe, Kevine. Potreban nam je ovde sa nama.
Stvarno te nije briga za njega, zar ne?
Boli me briga za nas! Ovde se radi o našoj budućnosti.
Ovde se radi o Fultonovoj školarini. Reč je o tebi.
Ne petljaj nas u svrhu.
Radi se o tebi.
Uvek je tako.
Hej, nisam završio razgovor sa tobom, čoveče.
Nisi čuo ni reč koju je rekao.
Zdravo devojke.
Čoveče, upravo sam postigao 200 hiljada pratilaca na Instagramu. To je suludo.
Ozbiljno?
Svi u školi su tako ljubomorni, ali ja nisam izabrao da budem ovako zgodan.
Nisam izabrao da se ovako proslavim.
Hajde. Ne, bukvalno me je pogodila kompanija za suplemente.
Žele da mi plate 1,000 $ po postu.
Hej, kralju. To je mentalno. - Da. Hej. Mmm...
Znaš da me prepoznaju gde god da odem.
Dakle, znam da... - Oh, volim sve to.
Fulton?
Fulton! Šta je dođavola ovo?
Ne mrdaj! - Hej, izlazi iz moje kuće!
Gde su moje bebe? Kevine! Fulton!
# Prljava dela
# Gotovo jeftino
# Prljava dela
# Gotovo jeftino
# Prljava dela
# Gotovo jeftino
# Prljava dela, urađena prljavo jeftino
Erneste!
Dobili ste praćenje mobilnih?
Negativno. Oba klinca su ostavila svoje mobilne telefone.
Imamo dečakov laptop. Češljamo hard disk.
Držite ih u blizini. Možda bi dobro došli.
Nije me briga ko ste. Morate shvatiti da je ovo moja kuća.
Imam moć. Čujete li me?
Imali ste. Prošlo vreme.
Ko ste Pakla mu vi?
Ja sam glavni, i ako ste pametni,
uradićete tačno ono što vam kažemo.
Dakle, prema zapisima koje sam pronašla,
Šeler živi ovde, nedaleko od Tulse,
što je oko 760 km odavde, gore, dole.
Sranje. To je daleko.
Vozićemo na smenu. Uspećemo.
Ok. Cenim optimizam.
Izgledaš drugačije.
Izgledam li? - Da.
Odgovara ti da budeš odmetnik.
Hvala.
Hm, trebali bi... verovatno bi trebali krenuti.
Mmm.
Šta?
# Prvo sam se probudio u jutarnjem nebu
# tužna dušo, kao što smo uvežbali
To je lepa.
# Kad ustanem sa ove zemlje
# Otresem lišće nazad
# Do braon, braon, braon, braon
# Dok ne budem čist
# Onda hodam tamo gde bih bio u senci drveća
# Kraj zelene livade
# Oko jedne milje
Sinoć u 23:15,
naš sin, Kevin Presli, i njegova prijateljica, Džoi Lošino,
oteti su iz naše kuće
od strane entiteta poznatog kao Ernest.
Molimo da svi koji imaju informacije kontaktiraju lokalne vlasti.
Seronjo.
Izvinite? - Uh...
E... energetska pića? - Znamo samo da su bili u svojim sobama.
Poslednji prolaz, pozadi.
Hvala. - U 11:15 smo proverili.
Oni su otišli.
Pogledaj ovo.
Hajde. Probaj ih. Dobro će ti izgledati.
Da. Spusti ih malo. Daj malo 'tude.
Izgledaš kao loš momak iz Matriksa.
Pogledaj kako dobro izgledaš.
Sranje!
Šta? Gde si?
Sranje, ovo je loše.
Uh huh.
Zdravo, dečače duhova.
Gospoja.
Možete li da izađete iz vozila za mene? - Ja?
Sine, trebaćeš da legneš i staviš ruke iza glave.
Ima li problema, pozorniče?
Ne teraj me sad da se ponavljam.
Zaista mi je žao zbog ovoga!
Imaš nešto kod sebe... Stoj!
Ne mrdaj!
Ha... Ruke gore!
Idi, idi, idi, idi, idi.
O, moj Bože. Šutnula sam ga u jaja!
Gde je Ernest? - Ne znam!
Hej, stani! - Idi, idi, idi, idi, idi!
Šta dođavola to radiš?
Upravo me je prevario! - Mrdaj svoje glupo dupe!
Sranje.
Mislim da smo ih izgubili.
Sranje! - Sranje!
# Niko neće uzeti moj auto
# Trkaću se na zemlju...
On je iza nas, Kevine!
Jesi li ga već ugledao? - Sranje. Ovo se zaista dešava.
Tamo! Okreni tamo!
# Ooh, to je mašina za ubijanje
# Ima sve
Imam ga! Odseci ga na drugoj strani! Da!
# Velike debele gume i sve...
Sranje, sranje, sranje, sranje!
Bože! Oni su svuda!
Hoće li nas pustiti ako stanemo? - Jesi li luda?
# Niko neće uzeti moju devojku...
Šutnuo me u jaja, udario auto!
# Ooh, ona je mašina za ubijanje
# Ona ima sve...
Sranje!
Pusti!
Kevine! - Vidim ga!
Hoćeš da se igraš kukavica? Hajde!
Dobrodošli nazad.
Ti sine...
Drugi dolazi.
Oh, oh...
Sranje!
Sranje, Ernest. Šta to radite?
Kevine, stani! - Mogu da prođem!
Ne, ne možeš! Zaustavi! Kevine!
Sranje!
Nikad to više ne radi.
Da.
Vraćaj svoje dupe ovamo!
Sranje!
Gde on ide?
Već smo vam rekli. Ne znamo.
Imamo pravo na pravnog savetnika, u redu?
Ne možete nas držati ovde kao životinje.
Kad mogu da dobijem svoj telefon nazad?
Znate šta? Moram u toalet.
Treba li mi dozvola da piškim?
Pusti je.
O moj Bože! Jako mi je žao! Jeste li dobro?
O Bože.
Zdravo?
Mama.
O moj Bože, Kevine. Jesi li dobro?
Da. Da, dobro sam.
Gde si?
Ne mogu da ti kažem, žao mi je. Ali ja sam bezbedan. Veruj mi.
Mislim da smo možda našli nekoga ko može pomoći Ernestu.
Dobro. Slušaj me. Samo nastavi.
Radi sve što ti srce kaže da je ispravno.
Mnogo te volim. Ok.
Volim i ja tebe.
Ti prokleti telemarketeri. Oni su najgori, zar ne?
Pomaganje i podržavanje poznatog begunca je savezni zločin.
Gde je on?
Gđo, progutao bih kesu žileta i zalila je
svežim limunovim sokom nego da vam kažem sranje.
Gospoja, postoji neko sa kim biste trebali razgovarati.
Auto, sa Ernestom, duhom unutra,
projurio je kroz grad u pokušaju da izbegne vlasti,
uzrokujući štetu po celoj traci...
Šta to radiš?
Tražim mrtvo telo. Ova soba smrdi.
Rusti.
O Bože.
Čekaj, ovo mora da je greška.
Možda bi trebalo da se bacim na krevet.
Mogli bismo da podelimo ovaj.
Po... podelimo?
Samo ne pokušavaj da me osušiš.
Oh! Ne, ja... nikad ne bih... ja... ja...
Šalim se.
Dođi ovamo. Uzmi daljinski.
# Usamljene reke uzdišu
# "Čekaj me, čekaj me"
# Ja ću-
Globalno negodovanje se nastavlja
sa protestima koji zahtevaju etički tretman Ernesta.
Voleo bih da rešim zagonetku! - Hajde.
Ernest duh. - Da.
Vau.
Ovo je stvarno stvar, a?
Vau. Vidi ovo.
Vidi, još nije kasno da se izvučeš iz ovoga.
Šta?
Mislim, svi misle da si kidnapovana.
Mogla bi se samo pretvarati da si pobegla.
Čekaj.
Hoćeš da kažeš da treba da te ostavim?
Zašto bih to uradila? - Znači ne ideš u zatvor, možda?
To je dobar razlog.
Šališ se?
Već sam u zatvoru.
Bend, AP časovi, podučavanje matematike, horske vežbe.
Moj tata je programirao svaku sekundu mog života, i to je iscrpljujuće.
Bar je tvom tati stalo.
To je stvar kulture.
Moramo biti najbolji.
Dokazati da pripadamo. To je sranje.
Ponekad mi se čini da me on ni ne poznaje.
On samo vidi ovu lažnu verziju mene koju je stvorio.
Ne znam. Pretpostavljam da je to ono što mnogi roditelji rade.
Pokušaju da se poprave preko svoje dece, ali oni ih na kraju samo još više zabrljaju.
Tužna stvar je što smo ja i moj tata zapravo bili najbolji prijatelji kad sam bio dete.
Nedostaje mi to.
Šta se desilo?
Ne znam. To...
Nije to bila samo jedna stvar. Bilo je to, kao, gomila stvari tokom vremena, i...
mnogo se selimo,
Obećavao je stvari mojoj mami koje se nikada nisu desile.
Vidim koliko ju je to povredilo.
Posle nekog vremena, samo sam se povukao.
Ponekad se osećam kao da više nisam ni njegov sin.
Šta?
Ti si samo...
Ti si stvarno kul.
Hvala ti što nam pomažeš.
# Draga moja, ja
# Ne mogu se zasititi tvoje ljubavi, dušo...
Moram u toalet.
Dobro. - Samo sekund.
Da.
# Ne mogu se zasititi tvoje ljubavi, dušo
Ernest.
Biste li prekinuli?
Erneste, prestani.
Erneste. Slušaj me.
Šta radiš? Prestani, Erneste.
Šta? Šta je ovo? - Ah!
Šta?
Prestani. Erneste!
Sve u redu? - Da.
Da. Da.
Uh, sve je u redu.
Odlazi.
Ostaću ovde.
Pazite.
Zatrubi ako vidiš nešto sumnjivo.
Drži se podalje od očiju, Ok?
Zdravo.
Jeste li vi Ernest Šeler?
Ja... - Znam ko si ti. Uđite.
To je moja žena, Ramona.
Pretrpela je moždani udar prošle godine.
Ne mogu mnogo da uradim ovih dana.
Sedite.
Mogu li ti doneti nešto za piće?
Hm, sok, pop, sok od ananasa?
Ramona voli sok od ananasa.
Šta god hoćeš.
Ne, ne. Ne, dobro sam.
Dobro.
Smešna stvar, ja, uh...
Bio sam u kuglaškoj ligi pre mnogo godina.
Jednog dana, ne mogu da nađem svoju košulju.
Gledao sam visoko i nisko.
Ramona je rekla da sam uvek gubio stvari, čak
i prokletu košulju sa svojih leđa, ali, uh...
Znao sam da nešto nije u redu.
Nisam ponovo video tu košulju do pre nekoliko nedelja
kad sam video jedan od tvojih video snimaka na TV-u.
Pa, video sam neke lude stvari u svom životu, ali ovo...
Zaista ne mogu da verujem da je ovo stvarno.
Zvao se Rendi. Rendi MekGovern.
Ta žena pored njega bila je sestra moje žene, Evelin.
Draga, ljubazna žena.
Umrla je od, uh, komplikacija na porođaju.
Imao je dete?
Ćerku. Džun.
Džunbag.
Rendi, šta mu se dogodilo?
Ramona i ja nikada nismo želeli decu.
Uvek sam mislio da ćemo putovati, videti svet.
Ali život je imao druge planove za nas.
Nakon što je Evelin umrla, Rendi se nekako raspao, pretpostavljam.
Popio sam.
Onda se jednog dana pojavio u našoj kući sa malom Džun,
rekao je da ima sastanak, da je potrebno da je pripazimo,
ali se nikada nije vratio.
Samo je ostavio tu jadnu devojčicu sa nama. Imala je 4 godine.
Niko više nije čuo ili video tog čoveka.
Možda se nešto desilo, kao nesreća ili...
Policija je pronašla njegov auto na prodaju
na polovnom placu, uh, sat u zalagaonici.
Uzeo je moju majicu,
moju vozačku dozvola.
Možda je to iskoristio da promeni svoj identitet.
Šta mislite da se desilo?
Pretpostavljam da se, uh, napio do smrti.
Samoubistvo, možda. Ko zna?
Teško je osećati mnogo saosećanja prema nekom
takvom, koji napušta sopstveno dete bez majke.
Ne mogu da zamislim veći greh od toga.
Ne.
Ne, ne, ne. Nema šanse. On ne bi uradio tako nešto.
Sam si to rekao. Ne može da se seti, zar ne?
Možda razlog zašto se ne seća, jer je istina, ono što je uradio,
previše nepodnošljivo.
Rendi? To si ti, zar ne?
O Bože.
Beži od mene! Beži od mene!
Erneste! Izađi odavde!
Sklanjajte se od mene!
Silazi sa mene!
Idi na termalnu!
Upali ga!
Erneste! odgovara
Prestanite!
Prestanite, povređujete ga!
Erneste!
Ruke gore! Ruke gore odmah!
Podigni ih!
Erneste, ne!
Na noge, odmah! - Ne.
Imaju ga.
Gde ga vodite?
Erneste!
Kevin.
Jesi li dobro?
Da. Dobro sam. - Jesu li te povredili?
Ne. - Jeste li sigurni?
Da. - Idemo kući.
Pretpostavljam da ti je ovo uspelo, a?
Mislim da je, s obzirom na situaciju, prilično fer razmena, zar ne?
Sada vi i vaša porodica možete da živite normalnim životom.
Hej.
Izvini za tvoj auto.
To je samo auto.
Jesi li dobar?
Da.
Čekao sam ovaj trenutak
tako dugo.
Ne ne ne.
Povući se. Ja sam dobro.
Hajde, samo ovuda. Ah, eno je.
Ah, žena trenutka.
Gospodo... Oh, i damo,
upoznajte dr. Lesli Monro.
Oh, zapravo, ispravljam se.
Agent Monro.
Pomogla nam je da uhvatimo imovinu koju vidite pred sobom.
Vrlo dobar posao, da.
Bravo.
Dakle, sada... ne, molim vas, molim vas, samo pogledajte.
Naravno da ste učinili više od samo pomoći. To je bilo samo...
Šta je kraj igre?
Žao mi je, kraj igre? - Dobro...
Šta ćete sa njim?
Pa, on je mrtav, pa, uh...
šta god hoćemo.
Zdravo, je li Kevin tu?
Nisam ga videla u školi.
Uh, da, on samo uzima malu pauzu od stvari, dušo.
Možda se svratiš drugi put?
Da, Ok.
U redu je, mama.
Hej.
Nisi odgovorio ni na jednu moju poruku.
Da...
Nisam baš želeo da pričam ni sa kim, pa...
U redu je. Shvatam.
Kako je sve?
Pa, kažnjena sam do 80. godine, ali osim toga, super breskvasto.
Hm, samo sam... htela sam da te obiđem.
Kul.
Hvala.
Ne, zaista. jesi li dobro?
Da.
Dobro sam.
Vidimo se.
Hej.
Sada je tako tiho.
Oseća se čudno.
Padala je ovakva kiša na dan tvog rođenja.
Sećam se jer sam vozio tvoju mamu u bolnicu,
a saobraćaj je bio tako loš.
Mislio sam da će se poroditi u kolima.
Bio sam skamenjen.
Obećao sam sebi da ako stignemo do bolnice...
Hteo sam da budem najbolji tata na svetu.
To je smešno.
Kad su vaša deca mala,
lako je biti roditelj.
Oni ne vide ko ste vi zapravo.
Oni samo vide dobre stvari.
Što želite da vide.
Ali na kraju, kako odrastu...
delove sebe koji vam se ne dopadaju postaje sve teže sakriti.
Valjda
nikad nisam shvatio ko sam.
Uvek sam jurio stvari.
Nova mesta, novi poslovi...
nadajući se da će nešto kliknuti,
i konačno bih bio čovek kakav sam želeo da budem za tebe i Fultona...
i tvoju mamu.
Ali onda je došao Ernest, a ja sam bio kao,
"To je to. "
Konačno sam mogao...
imaju svrhu.
Konačno sam mogao biti dostojan.
Ponovo sam se izgubio.
Izneverio sam te, mali.
Prekršio sam obećanje.
Znam da si uznemiren zbog Ernesta.
Ali pokušao si da uradiš pravu stvar, i to je jedino što je važno.
Sa 16 si bolji čovek
nego ja sa 45 godina.
Divim ti se, Kevine.
Ispao si sjajan, uprkos meni.
Možeš li da se suočiš sa mnom, molim te? Okreni se prema meni.
Okreni se.
Rekao sam okreni se.
Povinuj se.
Rekao sam povinuj se!
Povinuj se!
Da. Radi i na živima.
Hvala.
Izađi odavde.
... shvatio. - Gde je naš Uber?
To je Lift, gluperdo.
Ti si glupa, Tara. - O Bože!
Bićemo opljačkani i umrećemo ovde. - Ne, ne.
Biće dobro. - Trebalo bi da idemo u Tako Bel!
Da!
Čekaj, je li to to? O Bože! - O Bože! Hvala vam!
Zdravo, zdravo, zdravo.
Je li ovo za Gabi? - Aha.
Sranje, čoveče!
Ernest, brate!
Uh, izvinite. Ovo je moj Uber.
Uh, to je Lift, kučko.
Zdravo!
Čekaj!
Dođavola da!
Pa, kojim putem si krenuo, Erneste?
Dogovoreno.
Ernest?
Nedostajala mi je ova kuća.
Rendi, duh.
Prokleti duh.
50 godina... čuvao sam ovu tajnu.
Ali loša prošlost se vratila da proganja.
Ja ne znam ništa. Kunem se.
Lažeš. Došao si po mene.
Samo sam pokušavao da mu pomognem. - Lažeš!
Frenk. Je si li čulo to? - Ok. U redu. Da, da, da.
Ostani ovde.
Budi oprezan. - U redu.
Šta to radiš? - Učinilo mi se da sam čuo nešto!
Sranje.
I ja isto.
Ostani ovde.
Dobro, u redu.
Hajde.
Pusti to.
Dobro. U redu, polako.
Molim te, nemoj da povrediš mog sina.
Bila je to Ramonina ideja.
Nije mogla da ima svoju decu, a kad joj je
sestra umrla, rekla je da je to znak od Boga
da Rendi ne bi mogla da brine o Džun bez njene majke.
Ona me je naterala da to uradim. nisam hteo. Ona me je naterala.
Možemo razgovarati o ovome. Samo spustite pištolj.
Nemoj! - Ok, Ok.
Frenk, šta se dešava?
Vodi ga odavde!
Tata! - Idemo!
Tata! - Hajde!
Beži od njih!
Idi kod mame!
Hajde! - Prestani!
Kevine, ne! - Ulaz!
Kevine, ne! Kevine!
Kevine! Ne! Molim te!
Ostani unutra! Pozovi policiju!
Mala Džunbag.
Tako je usrećila Ramonu.
To je sve što je zaista želela bila je sopstvena devojčica.
Ona više ne priča sa nama.
Možda duboko u sebi zna...
Šta?
Ubio sam te!
Znao sam da ćeš se vratiti.
Kevine!
Tata, ne!
Kevine.
Tata.
Dobro. Imam te. Dobro si?
Da. - Ok.
Ernest.
Frenk! Kevine! O, hvala Bogu!
Hvala Bogu.
I to je bilo to?
Ovaj duh koji je proganjao tvoju kuću, nekih 50 godina, odjednom...
Otišao je?
Bio je mrak.
Padala je kiša. Bilo je teško videti, ali...
Ja... pogledao sam okolo, a njega nije bilo.
Zašto... zašto bi samo tako nestao?
Ne znam.
Možda mu više nije trebalo da bude ovde.
Našao tipa koji ga je ubio
i dobio zatvaranje.
Šta se zaista dogodilo, Kevine?
Ćao ćale.
Oh lepo.
Ok, daj da probam. Hajde da vidimo.
Ja sam sranje. Dobro.
Ćao, Ernest.
Kevin.
Reci mi šta se desilo.
Hej, izvini što ne mogu biti tamo.
Oh da. Sigurna sam da si baš očajan
Zašto ne učiš, momče?
Tata, hajde. Subota je. Molim te.
Da, a šta je dođavola subota?
Idi uči. - Uh huh.
Ali mi je žao zbog onoga ko ima posla sa ovim usranim tavanom.
Znaš, ja stvarno ne mislim da sam tužna što mi više nisi komšija.
Pa, ja sam udaljen samo 8 km.
Plus, uskoro ću dobiti auto.
Dobro. Mirišem te, kučko.
Znam. Ka-čing! Uklete kuće su sada stvar.
Mislio sam da ću vas naći ovde gore.
Tata.
Hej, kamion je natovaren. Vreme je za rastanak.
Uh, poslednja šansa da uradite sve što ste radili
ili ćete raditi pre nego što ste to uradili.
Prestani. - Poslednja šansa.
Molim te spasi me.
Hvala. - Imam ovo.
Hajde. Vidimo se dole.
Hvala vam. - Zdravo.
Da super. - Kako god kažeš zbogom.
Moji... moji roditelji. - Mm-hmm.
Šta misliš o?
Misliš li da nas još može videti?
Gde god da je?
Ne znam.
Možda.
# Biću negde na ulici
# Govorim svima da nisam sama
# Čak i ako nikoga nije briga
# Ja vrištim, vrištim iz sveg glasa
# Nisam dobra sama
# Broji dane kad sam sam
# Đavoli u noći govore mi šta bih mogao biti
# Pronađen koren sa zadržavanjem
# Nastojim da odmaram glavu na mestima manje privlačnim
# Naći ću svoj izlaz
# Osetite korake koje sam napravio
# Osvrćući se na sve trenutke koji
# Bila si tu da me zadržiš
# Da nije bilo tebe
# Izgubio bih sebe
# I sakrio se
# Samo ovaj put
# Biću negde na ulici
# Govorim svima da nisam sama
# Čak i ako nikoga nije briga
# Ja vrištim, vrištim iz sveg glasa
# Nisam dobra sama
# Prošetaj sa mnom samo na minut
# Daleko od zidova gde sam živeo
# Reci mi opet
# Bićeš tamo na kraju
# Jer se bojim da čujem odjeke
# Uvek mi govori da pustim
# Potreban mi je prijatelj
# Osvrćući se na sve trenutke koji
# Bila si tu da me zadržiš
# Da nije bilo tebe
# Izgubio bih sebe
# I sakrio se
# Samo ovaj put
# Biću negde na ulici
# Govorim svima da nisam sama
# Čak i ako nikoga nije briga
# Ja vrištim, vrištim iz sveg glasa
# Nisam dobra sama
Preveo: suadnovic