SACRIFICIUL LUI LE BAIL
RITUAL DE FAMILIE
VĂLEU
CONSILIUL SECRET
SACRIFICIUL LUI LE BAIL
RITUAL DE FAMILIE
Alex, pe aici!
Vino!
Grăbeşte-te!
Intră acolo şi să nu ieşi!
Daniel, mi-e frică!
Daniel, te rog! Încearcă să mă omoare.
Te rog, ajută-mă! Daniel, te rog!
E aici!
Nu! Doamne, nu!
Nu, Charles! Staţi!
- Helene! - Nu, te rog! Încetaţi!
Nu! Charles!
Nu!
Charles!
Nu, vă rog! Încetaţi!
Vă rog! Nu, nu trebuie să faceţi asta!
Daniel, sunt foarte mândră de tine.
Vă rog, ascultaţi...
Nu trebuie să faceţi asta! N-o să păţiţi nimic!
Helene! Te rog, vorbeşte cu ei!
Helene!
Vă rog, nu! Nu, vă rog!
DUPĂ 30 DE ANI
Să fim împreună
de acum şi pe vecie,
la bine şi la greu,
în bunăstare sau sărăcie,
sănătoşi sau bolnavi,
până ce moartea ne va despărţi.
Şi, chiar dacă familia ta e mai bogată decât Dumnezeu,
mă intimidează ca naiba,
tatăl tău mă urăşte, iar fratele tău alcoolic se dă la mine...
abia aştept să fac parte din familia ta relativ tâmpită.
"Relativ”? Eşti prea politicoasă.
- Bună! - Bună.
Sfinte Sisoe!
Arăţi perfect.
Ce faci?
Fumezi? În vechea mea cameră?
Dă-mi şi mie.
Ar trebui să coborâm.
Tatăl tău parcă e la înmormântare.
- Mă urăşte. - Ba nu! Nu te urăşte, Grace.
Crede că-ţi vânez banii.
Păi chiar aşa e.
- Trebuie să-i oferi timp... - Ce rău eşti!
Poftim? Nu, e adevărat!
Scumpo, oferă-i timp, da?
- Bine. - I-am luat pe nepregătite.
- Da. - Sunt obişnuiţi cu logodnele lungi.
Iar noi ne-am grăbit.
Cele 18 luni...
De destrăbălare.
"Destrăbălare”? Bine, da.
- Să spui asta şi la jurăminte. - Da.
Bun!
Cui îi pasă de părerea lor? Sunt îngrozitori.
Mie îmi pasă de părerea lor.
E vorba despre familia bărbatului pe care îl iubesc
şi vreau să mă accepte.
Tu eşti bine? Eu şi-aşa am emoţii.
Nu asta e problema, doar că...
Fără tine, sunt...
Unul dintre noi.
Bună!
- Daniel. - M-au trimis după voi.
Iată-l pe mire Speriat de moarte
Nu-i vine să creadă
- Că viaţa i s-a terminat - Daniel, gata!
Îţi dau drumul la trei, doi... Eliberează!
Calmează-te!
Nu-i prea târziu să fugi.
N-ai ce căuta printre noi.
Ia-o ca pe un compliment.
Bine. Dacă ţii morţiş să devii o Le Domas,
vă rog să veniţi afară. Bine?
Felicitări, tembelule!
Îţi mulţumesc.
Nu pot să cred că, peste jumătate de oră,
voi face şi eu parte din...
dinastia? Imperiul jocului?
"Dominion”, noi aşa îi zicem.
- "Dominion”. - Da. Dar...
Daniel are dreptate.
Am putea să... plecăm.
Da, sigur! "Mulţumim pentru cadouri. Duceţi-vă naibii!”
Nu. Vorbesc serios, iubito.
Îţi ofer o cale de ieşire.
Chiar acum.
Nu, mulţumesc. Sunt complet dedicată.
Eşti pregătită?
Nici vorbă!
SCAPĂ CINE POATE
Zâmbiţi, vă rog!
Putea alege mai nimerit!
Spui asta fiindcă el e preferatul tău.
Fii serios! Vă iubesc pe toţi la fel.
Doi ani e mult timp, Alex.
Credeam că te-am pierdut definitiv.
Zâmbiţi! Zâmbiţi, vă rog!
Să păreţi cât mai naturali.
E bine aşa.
N-o lua personal.
Încearcă să-şi dea seama dacă eşti o târfă materialistă.
Cum e nevastă-mea.
La stânga!
E drăguţică. Asta, dacă te-a orbit băutura.
Dar nu va fi una dintre noi.
Sigur că nu, dragă.
Ea are suflet.
Unde naiba e sora ta?
Sigur e vina lui Fitch.
E inutil, dar e unul dintre noi.
Grace e?
Aici erai!
Bună!
- Ajută-mă! - Bine.
Ce tabacheră frumoasă!
Mulţumesc. A fost a mamei mele.
Fumezi?
Nu.
Eşti agitată?
Fiindcă n-ai sânge îndeajuns de nobil?
Asta au spus şi despre mine.
Serios?
Fii mândră şi dă-i naibii!
Numai părerea lui Alex contează.
Iar noi ştim ce crede el.
Te iubesc.
Şi eu te iubesc.
Am ceva aici?
La naiba!
Mai ştii ce-am făcut azi?
E totul în ceaţă.
- Dar sunt convins... - Că?
- Ne-am căsătorit? - Da.
Eşti soţia mea?
- La naiba! Fir-ar să fie! - Da. Eşti soţul meu!
Doamne! Fir-ar! Iubito...
Iubitule!
E greu cu rochia asta.
Ştiu. Fii atentă!
Am ceva să-ţi spun.
- Taci! Dă-ţi pantalonii jos. - Nu, am ceva să-ţi spun.
- Grace, iubito... - Ţi-i dau jos.
La naiba! E cineva aici!
Poftim?
Iisuse! Mătuşă Helene! Ne laşi puţin?
Va trebui să vă ascundeţi mai bine.
Nu ne ascundem, evident!
Toată lumea vă aşteaptă.
Da. Coborâm imediat.
Îmi cer scuze, iubito.
Ce naiba a fost asta?
E mătuşa mea, Helene.
Ea... nu ştie să respecte limitele.
Da.
Normal că ai o uşă secretă!
E un culoar al servitorilor.
Traversează toată casa.
Mă scuzi. Cine aşteaptă?
Asta încercam să-ţi spun.
La miezul nopţii... trebuie să joci un joc.
Aşa procedăm când cineva nou se alătură familiei.
- Un joc? - Da.
Ce joc?
Nu ştiu. Tragi o carte.
Poate să fie table, crochet sau dame.
Da, ştiu! E stupid.
E puţin ciudat.
De ce, mai exact?
Cum noi ne-am îmbogăţit din jocuri, face parte din iniţiere.
Trebuie să câştig?
Nu, trebuie doar să joci.
Iar apoi?
Iar apoi, faci parte oficial din familie.
Pentru ei, jocul contează mai mult decât nunta în sine.
- Asta e tot? - Da.
Ştiu că e ridicol.
E doar un ritual ciudat
şi trebuie s-o faci doar o dată. Bine?
Bine.
- Da! - Bine.
Dacă aşa mă va accepta familia ta,
o să joc dame de-o să le ia naiba.
Sunt foarte pricepută.
Bine.
Bine. Trage de timp zece minute. Trebuie să iau... o mină serioasă.
- Am înţeles. Bravo! - Nu?
Bine. Te aştept jos, în camera de muzică.
Da. E o cameră perfect normală pentru o casă.
O găseşti la parter. E a doua uşă pe dreapta.
Bine.
Mă gândeam eu că te găsesc aici.
Sunt sigur că dl Le Bail e alături de noi astăzi.
Aşadar, ce i-ai spus?
Nimic. Şi nu-i voi spune niciodată.
Plecăm mâine.
Dacă trage acea carte, eşti pregătit să faci ce e nevoie?
Mă scuzi! Zi mai repede ce ai de zis.
Ai face bine să te grăbeşti şi să ajungi înainte de miezul nopţii.
Sună-mă când primeşti mesajul.
Dora! Încă două, te rog.
- Grace, dragă... - Bună!
- Ce jurăminte frumoase aţi depus! - Vă mulţumesc.
Alex nu ne-a zis că ai crescut în centre de plasament.
Nu că ne-ar mai zice prea multe! Şampanie?
Vă mulţumesc! Mersi.
Am avut asistenţi maternali buni.
Au făcut ce au putut,
dar erau angajamente temporare.
Am visat mereu să am o familie.
Lui Alex sigur i-ar fi plăcut să trăiască pe vecie în păcat.
Nu mă îndoiesc.
Dar a înţeles foarte bine cât de important e pentru mine...
să am, în sfârşit, o familie adevărată şi permanentă.
Şi nu vreau să vă dezamăgesc.
Grace... Când te-am cunoscut, i-am spus lui Tony:
"În sfârşit, unul dintre copiii noştri a făcut alegerea potrivită.”
Şi îţi suntem profund recunoscători că l-ai readus pe Alex printre noi.
Dar, te rugăm...
încearcă să-i reînnoieşti convingerile.
Noi suntem familia lui.
Vă promit.
Scumpo!
Ştiam eu!
Bună!
O să ţi-o fur, mamă. Da?
- Bună! - Bună!
Ce ţi-a spus?
E tare drăguţă!
Ţi-a spus ceva?
Nu.
Bine.
Te simţi bine? S-a întâmplat ceva?
Da. Nu.
Nu mă simt prea bine.
Nu putem să jucăm mâine, ca să te întinzi?
- Nu, îl jucăm azi. - Mâinile sus!
- Ucide! - Nu!
- Alo! - Prinde-l, Georgie!
Am ajuns, tati!
Dă-ţi-o jos! Acum!
- Tati? - Joacă-te în continuare, fiule.
Ce încordat eşti!
- Te prinde! - Măgarule!
- Ucide! - Dle Le Bail!
Tu! Doamna în alb!
Ia te uită! Tu trebuie să fii mireasa.
- Bună! - Fitch Bradley.
Grace.
Îmi pare bine.
- Alex... - Bună, Fitch. Ce faci?
Bravo!
Scuze de întârziere.
Avionul n-a putut decola dimineaţă, de pe Aeroportul de Gaulle,
iar eu nu mai pot zbura cu avioane comerciale.
- Sunt groaznice. - Grace!
Bună!
- Bună! - Sunt Emilie.
Doamne, ce rochie uimitoare!
Te-am urmărit pe Instagram.
Serios? E...
O să ne înţelegem de minune!
Bună! Mă bucur să te văd.
Mă bucur mult că fac parte din familia voastră.
Şi eu!
El va decide asta, dragă.
Mătuşă Helene! Mă bucur să te văd.
Nepoată şatenă...
Continui să exişti.
Doamnelor şi domnilor, este ora 23:55.
O să rămâi mască!
Bine.
Această încăpere e destinată numai membrilor familiei.
După tine, dragă.
Doamne sfinte!
Străbunicul adora jocurile.
Grace?
Ia loc.
Îţi place să joci jocuri?
Cred că depinde ce jucăm.
Vom afla imediat.
Sigur ai observat că familia noastră ţine la tradiţie.
Iar acum, a sosit momentul să ni te alături în respectarea lor.
Urmează poveştile!
După cum ştiţi, străbunicul meu, Victor,
şi-a înfiinţat o tipografie în timpul Războiului Civil
şi a fabricat cărţi de joc.
După o generaţie,
bunicul s-a extins spre articole sportive şi jocuri pe tablă.
Sub conducerea mea, compania a cumpărat patru echipe sportive profesioniste
şi a ajuns şi mai departe.
Unii îl numesc noroc, dar e mai mult de atât.
Parcă cineva veghează asupra noastră.
Totul a început cu un donator foarte generos.
CĂRŢI DE JOC LE DOMAS
Şi cu această cutie.
Iniţial, străbunicul meu a fost matelot pe o navă comercială.
A dus o viaţă grea
şi, ca mulţi alţii, şi-a dorit mai mult.
În una dintre multele călătorii peste hotare,
străbunicul l-a cunoscut pe dl Le Bail.
Acesta era... un pasager pe navă,
un fel de colecţionar.
Cumpăra antichităţi exotice, ca să le vândă americanilor înstăriţi.
După ce şi-au descoperit pasiunea comună pentru jocurile de noroc,
aceştia şi-au petrecut multe ore jucând cărţi.
Şi, printre bunurile dlui Le Bail, se afla...
acea cutie.
Şi, într-o seară, după ce s-au întrecut cu băutura,
dl Le Bail a propus un pariu.
Dacă străbunicul elucida misterul cutiei
înainte să ajungă în port,
dl Le Bail avea să finanţeze orice iniţiativă de-a străbunicului.
Ei bine,
străbunicul şi-a petrecut lungile ore pe mare studiind cutia
şi, într-un final...
Iar de atunci,
când familia Le Domas primeşte în sânul său un nou membru,
introducem o carte de joc albă în cutie.
Iniţiatul nostru are privilegiul de a trage cartea,
iar dl Le Bail ne spune ce joc să jucăm.
Mie mi-a picat şah.
Mie, Old Maid.
Pe bune! Ce joc mai e şi ăla?
Fitch...
Deci doar scot cartea?
Draga mea, e rândul tău.
Ce scrie, fetiţo?
Scrie...
Scrie "De-a v-aţi ascunselea”.
Chiar o să jucăm asta?
E totul în regulă?
Da. Astea sunt regulile.
Nu-i aşa, tată?
Ba da, aşa e.
Astea sunt regulile.
Bine. Cine se ascunde şi cine caută?
E iniţierea ta, dragă.
Tu eşti cea care se ascunde.
Desigur.
O să ne distrăm, scumpo.
Ne întâlnim în camera mea, da?
- Nu, vreau să joc pe bune. E tare ciudat! - Ştiu.
Aşadar, în cinstea dlui... Le Bail?
Pentru dl Le Bail.
- Pentru dl Le Bail. - Pentru dl Le Bail.
Regulile sunt simple.
Poţi să te ascunzi oriunde în casă.
Noi numărăm până la o sută şi încercăm să... te găsim.
Nu credeţi că aveţi un mic avantaj?
Nu! Nu folosim niciodată camerele.
Jucăm mereu jocurile aşa cum erau jucate pe vremea străbunicului.
Mereu!
Deci eu n-am cum să câştig, nu?
Ai putea să stai ascunsă până la răsărit.
- Nu, mulţumesc! - Nu.
Începem numărătoarea de îndată ce pleci, bine?
Bine.
Grace... mult noroc!
CÂNTECUL "DE-A V-AŢI ASCUNSELEA”
Cine vrea să joace un joc?
E timpul pentru De-a v-aţi ascunselea!
Fugiţi, fugiţi, fugiţi
E timpul să vă ascundeţi
- Fugiţi, fugiţi, fugiţi... - "Aici, domnim în siguranţă.
- Iar eu vă voi găsi - Deşi, în Iad,
- Ambiţia mi-e hrănită.” - Fugiţi în umbră
Repede, sunt în spatele vostru
Nu vorbiţi
Ascundeţi-vă grăbiţi
Furişaţi-vă în pivniţă Sau strecuraţi-vă sub pat
Oriunde aţi fugi
Eu vă voi găsi
Rămâneţi în întuneric
Voi, fete şi băieţi
Nu scoateţi un sunet
De nu, vă voi găsi
Fugiţi, fugiţi, fugiţi
Mă furişez lângă prada mea
Fugiţi, fugiţi, fugiţi
Departe să alung noaptea
Vă puteţi ascunde-n umbră
Dar ce pândeşte din întuneric?
Nu vorbiţi
Ascundeţi-vă grăbiţi
Ca o broască într-o cratiţă
Un homar într-o tigaie
Nu înţelegeţi Că eu vă voi găsi
Fi-veţi tihniţi ca un munte
Sau tăcuţi ca un şoricel
Tony, ce naiba e asta? Cât de veche e?
Vă voi găsi negreşit
Tic-tac, tic-tac
Sunteţi gata au ba?
Tic-tac, tic-tac
Ascultaţi ceasul
Grăbiţi-vă în întuneric
Vremea n-o mai irosiţi
Din privire mă slăbiţi
Ascundeţi-vă grăbiţi
Să înceapă numărătoarea inversă!
Zece, nouă, opt
Şapte, şase, cinci
Patru, trei, doi, unu
Cine nu-i gata, îl iau cu lopata!
Scumpule... tu mai bine rămâi aici.
Să păzeşti uşa!
Îţi mulţumesc, Charity.
Aşadar, cum a fost noaptea nunţii, Grace?
A fost absolut minunată! Eu...
am stat într-un lift.
Alex, scumpule? Ai nevoie de companie?
Fir-aş a naibii!
Cât o să dureze?
Cât durează de obicei?
N-am făcut un obicei din asta.
S-a întâmplat doar o dată de când m-am alăturat familiei.
Chiar ar trebui să ştiu cum se foloseşte chestia asta?
Ştii ce?
Fug până la toaletă. Îmi forfoteşte stomacul.
Ştii că nu te suport, nu?
Gata.
M-am săturat.
La naiba!
Fir-ar!
La naiba!
Georgie!
- Îmi pare rău. - Iisuse!
- Era să fac pe mine! - Ştiu.
- Ascultă-mă cu atenţie. - Georgie!
- La naiba! Vino cu mine! - Stai! Ce facem?
- La pământ! Adună-ţi rochia! - Bine. Iisuse!
Georgie, ştiu că eşti aici...
Georg...
Aici!
Am găsit-o!
Am reuşit!
Tată! Tati, am reuşit! Uite!
Tati, vino să vezi...
La naiba!
Iisuse Hristoase!
E Clara.
Ţi se pare că poartă ditamai rochia de mireasă, Emilie?
De ce ai împuşcat-o în faţă, scumpo?
Trebuia s-o schilodeşti. O vrem vie pentru ritual.
Nu ştiu...
- Am auzit o împuşcătură! - Da.
Dacă moare, se pune la socoteală?
Normal că nu se pune!
Trebuie să fie mireasa.
Ce facem acum?
Nu ştiu! Mă gândesc.
Clara...
O să fie bine.
Daniel, eşti drăguţ?
- Hai, să mergem. - O să moară, oameni buni...
Fă paşi!
Aşadar, ce facem cu ea?
O mutăm! Nu vrem ca Grace s-o vadă.
Daţi-mi naibii felinarele!
Bine. Alege!
- Cap! - Ai câştigat.
- Tu apuci de picioare. - Bine.
Staţi!
Alunecă. Gata, e bine. Mergeţi!
Era preferata mea.
Stai aici. Nu te mişca!
Scumpo, trebuie să te ridici.
Trebuie să te scoatem imediat de aici.
Ridică-te! Aşa.
Bun! Ia-ţi telefonul şi cheile.
Fir-ar! La naiba!
Stevens mi-o fi luat telefonul, aşa că...
- Alex, ce naiba? - Va trebui să fugi.
Ascunde-te!
Ai tras cartea greşită.
Ei cred... Ei cred că trebuie să te ucidă înainte de răsărit.
- Ce naiba? - Urmează-mă.
O clipă!
Mi-am uitat arma.
Bun!
Fetiţo, gata cu prostiile!
Eşti o învingătoare. Ai înţeles?
- Ai pantofii la tine? - Alex!
- Te rog să te încalţi, scumpo. - Alex, ce naiba se petrece?
Te rog să te încalţi imediat.
Bun. Mai repede!
Bine.
Ei cred că, dacă nu te omoară,
familia va păţi ceva foarte rău.
Nu... A trebuit să le cânt în strună, ca să te scot de aici.
Dar casa e încuiată acum, deci va fi foarte dificil.
Ştiai ce s-ar fi întâmplat dacă aş fi tras acea carte.
- Nu credeam că vor face asta. - Ştiai!
Nimeni nu trage acea carte! Nu se întâmplă.
- Dar ştiai despre ea! - Ba nu.
- Eu sunt Richard Babis. - Iar eu sunt Charlie.
Iar segmentul de astăzi se numeşte "Familiarizaţi-vă cu arbaleta dv.”
Fir-ar! Am crezut că suntem în siguranţă.
Dacă nu trăgeam deloc o carte...
Familia ta nebună nu mai încerca să...
- Vai! O să mă omoare. - Atunci, murim amândoi.
Când intri în această familie, trebuie să joci un joc.
Dacă nu, mori.
Ştiu că pare absurd, dar crede-mă că e adevărat.
A păţit-o fratele bunicului.
S-a însurat şi n-a jucat un joc. În dimineaţa următoare, a murit.
La fel şi soţia lui. A păţit-o şi vara mea, Rachel,
şi o grămadă de oameni pe care nici nu i-am cunoscut. Trebuie...
Trebuie să joci.
Mi-ai zis că familia ta e... tâmpită.
- Dar ei sunt criminali psihopaţi. - Ştiu.
- M-ai adus aici fără să mă avertizezi. - Voiai să te măriţi.
- Deci e vina mea? - Nu! Scuze!
Vorbeşti serios?
- Puteam să fugim! - Ştiu.
- Puteam să... - Nu! Există reguli.
Nu poţi să fugi.
Trebuie să ţii nunta aici şi să joci jocul ăla afurisit.
Nici măcar nu m-ai avertizat.
Puteai să-mi spui, puteam să...
- Să... - Dacă îţi spuneam, mă părăseai.
Dacă nu te ceream, mă părăseai.
Eşti totul pentru mine. Îţi promit că te scot de aici, da?
Bine? Te rog să mă asculţi.
Mergi pe coridorul ăsta până ajungi în bucătărie.
Eu merg în camera de pază.
O să descui toate uşile.
Le descui pe toate.
- Nu mă lăsa! - Să fugi.
Trebuie, scumpo! Trebuie.
Rămâi ascunsă până ajungi în bucă...
Poţi s-o faci! Unde mergi?
Drept înainte, până în bucătărie.
Până în bucătărie. Bun!
Te descurci. O să fie bine.
- Te iubesc. - Şi eu te iubesc.
Haide! Fugi!
Bine...
La naiba!
Bine.
La naiba!
A dat vreun semn?
Nu. Ar putea fi oriunde.
Am găsit-o.
Iisuse! La naiba!
Fir-ar să fie!
Emilie, ţinteşte centrul de greutate!
Nu ştiu ce fac!
Ajutor...
La naiba!
Am venit doar să beau ceva.
Trebuie să-i chem pe ceilalţi.
Ba nu trebuie.
Nu.
Mă poţi ajuta. Te rog!
N-o să se termine bine pentru tine.
Nu vreau să fiu eu cel care îţi vine de hac.
Daniel... te implor.
Îmi pare rău pentru tot.
E adevărată vorba aceea: bogaţii chiar sunt diferiţi.
Îţi ofer un avans de zece secunde.
Daniel!
Unu...
doi...
doi şi jumătate...
E în birou!
Nu ţinti spre tine!
Ai pierdut-o?
Într-adevăr.
Eşti jalnic!
Într-adevăr.
Ai putea măcar să te prefaci că-ţi pasă?
Sunt sigur c-o veţi găsi şi o veţi ucide cu sau fără ajutorul meu.
Să ştii că am avut o revelaţie.
Alex o fi greşit să-i ascundă adevărul lui Grace.
Dar mai ţii minte cum ai reacţionat tu când ţi-am spus?
Nici măcar n-ai clipit.
Abia aşteptai să-ţi vinzi sufletul diavolului!
Ştii de unde mă trag şi ce viaţă am avut înainte.
Mai degrabă mor decât să pierd toate astea.
Fi-ţi-ar gura aurită.
- Unde e? - Mă tem că tocmai aţi ratat-o.
Tony, Alex a fugit. Îmi pare foarte rău.
Fir-ar să fie!
Cine e tâmpitul acum? Nu?
Tot eu?
Aţi găsit-o? S-a terminat?
Nu, nu s-a terminat.
Acum, ea ştie ce se petrece.
Dar Emilie i-a zburat creierii Clarei.
Avem deja un mort. Asta, ca idee.
Clara e moartă?
Era preferata mea.
Fir-ar! Mi-am uitat pistolul!
Tati, mi-am uitat pistolul. Sunt varză!
- E în regulă. - Sunt varză!
Nu eşti varză, scumpo.
Iubito, foloseşte arma mea.
Dle Le Domas! Tocmai am văzut-o fugind...
- Doamne... - Doamne!
- Gata... - De ce mi se întâmplă numai mie?
- Zău aşa! - Gata, calmează-te.
Iubito...
- E în regulă, scumpo. Hai! - Nu te supăra...
Să-ţi căutăm ceva de mâncare, ca să-ţi vii niţel în fire.
Poate o găsim pe cealaltă servitoare vie, ca să strângă mizeria.
Staţi...
Servitoarea se pune?
Nu!
De ce tot întrebaţi asta?
Trebuie să...
Ce naiba?
Trebuie să ucidem mireasa până-n zori!
Ne-am ars. Ne-am nenorocit!
Calmează-te! Să rezolvăm problema.
Ar trebui să folosim camerele de supraveghere.
- N-ai pic de respect pentru tradiţie! - Are dreptate.
Străbunicul n-ar fi folosit camerele dacă ar fi avut posibilitatea?
Nu e o tradiţie că s-a născut înainte de inventarea camerelor. E o prostie!
Exact.
Vremurile se schimbă.
Că tot veni vorba, pot folosi o armă fabricată secolul ăsta?
- Am un pistol în poşetă. - Pe bune?
Nu, folosim armele străbunicului. Asta e tradiţia.
Câte mofturi!
Măcar nu ne obligi să purtăm măştile alea tâmpite.
Nu, aia a fost ideea tatei.
Erau anii '80.
- Să nu ne pierdem respectul. - Fir-ar mama mă-sii, surioară!
Dacă n-o găsim şi nu săvârşim ritualul până în zori, murim toţi!
Tony, ia-l pe Daniel şi porniţi camerele.
Restul răspândiţi-vă şi cineva să-l găsească pe Alex!
Iisuse!
Fir-ar să fie! La naiba!
Haide, Alex!
Monitoare...
Bun!
La naiba...
Fir-ar să fie!
Mătuşa ta se pierde mereu în detalii.
Cui îi pasă cum o găsim?
Sunt complet de acord.
Da.
- Se pare că nu suntem singurii. - Poftim?
Cineva a pornit camerele.
Alex!
Deschide uşile...
Deschide naibii uşile!
La naiba!
Mişcă.
Mă tem că nu pot face asta.
Muniţia e numai de prezentare.
Chiar credeai c-aş fi atât de prost încât să...
Bravo!
Deschide uşa, Alex!
E aici!
Deschide naibii uşa!
Fir-ar să fie, Alex!
Deschide uşa!
Nu!
Dacă nu ne ajuţi, pleacă naibii!
Las-o în pace!
M-ai înţeles?
- Alex! - E soţia mea!
Alex...
Alex, nu trebuie să faci asta.
Alex!
Bine.
Doamne!
Da, ştiu...
- Ştiu. - Trebuie să mă ajuţi!
- Ea e totul pentru mine. - Ştiu. O s-o scoatem de aici.
- Bine, mersi. Te rog... - Îţi promit.
Tu de partea cui eşti?
I-am distras atenţia, nu?
Alege.
Cui îi pasă?
Pajură. Tu apucă-l de cap.
Fir-ar să fie!
Stai! Trebuie să-mi iau arma.
Întoarce-te după ea!
Mişcă-ţi fundul!
Eu car partea mai grea, tată.
Anii de abuz de alcool şi droguri îşi spun cuvântul.
- Doamne! - Doamne!
- Nu înţeleg ce se petrece. - Bine.
Trebuie să faci linişte.
Nici măcar nu-s servitoare.
Dlui Le Domas îi place cum dansez.
Să facem schimb de locuri.
Mă caută pe mine, nu pe tine. Hai!
- Te rog. - E aici!
- Nu!
Dumnezeule!
Ajută-mă, te rog...
- La naiba! - Te rog!
La naiba!
- Tony? - Da.
- Ce faci? - Păi...
Încercăm să-l readucem printre noi.
Domnule...
Frate!
N-am reuşit să repar sistemul de securitate.
Uşile şi ferestrele vor rămâne deschise.
Şi mă tem că Dora a fost zdrobită, domnule.
De lift.
Şi n-a mai rămas niciunul.
Iisuse Hristoase!
Ea ne lichidează pe toţi.
- Cum reuşeşte? - Scumpule...
N-are logică, Becky.
- E o pişpirică blondă, iar eu nu... - Tony!
Ia o pauză.
Dar să fie scurtă.
N-o putem lăsa să fugă.
Trebuie să păzim uşile.
Şi-a pierdut calea.
Nu trebuia să-l laşi să ne părăsească.
Poftim?
Eu şi el suntem firi asemănătoare.
Ştiam că fata va trage acea carte, iar el va avea aceeaşi soartă ca mine.
Aiurea!
Niciunul nu ne aşteptam la asta.
Am un meci de golf la 08:00.
Şi, dacă n-ai observat, nici el n-a prea avut de ales.
A ajutat-o din capul locului.
- Ne urăşte. - Ba nu.
Doar că i-e teamă de adevărata lui fire.
Cum mi-a fost mie.
N-o să ştii niciodată cum m-am simţit atunci,
când mi s-a spus că singurul bărbat pe care l-am iubit trebuia să moară.
Dar nu trebuia să mă opun.
Trebuia să-l omor eu însămi pe Charles.
Alex încă are timp să facă ceea ce trebuie.
Trebuie doar să accepte adevărul!
Şi anume?
Că el trebuie să conducă această familie, nu să fugă de ea.
Ne-a urât pactul din start. El e fiul cel bun. Ai uitat?
Atunci, de ce el e singurul dintre noi care l-a văzut pe dl Le Bail în scaun?
Doamne sfinte! Avea cinci ani.
Probabil că... nu ştiu, l-a visat.
Sau poate c-a inventat tot.
Dacă spui tu...
CĂUTARE: PACTE CU DIAVOLUL ADEVĂR SAU TÂMPENIE?
MESAJ NOU RECEPŢIONAT
"Ce faci, javră?”
Idiotul!
Nimic interesant.
Am obligaţii familiale.
Georgie?
Slavă Domnului! Bun.
Ştiu că e foarte înfricoşător, dar...
La naiba!
Fir-ar!
La naiba...
La naiba!
Ticălos mic!
Te-am prins.
Te-am prins, târfo.
Fir-ar!
E afară. Fuge spre gardul nordic.
Merg după ceilalţi.
Ajutaţi-mă!
Vă rog! Ajutor!
Vă rog, ajutaţi-mă...
Ajutor!
Fir-ar...
Ajutor! Te rog, stai!
Te rog, ajută-mă!
Slavă Domnului! Vă mulţumesc!
- Dă-te naibii din drum! - Te rog, stai...
Ce naiba e cu tine?
Animalule!
Ticălosule! Pederastule! Măgarule!
Bogaţi afurisiţi!
Fir-ar!
O fi fugit în pădure. Dar staţi liniştit, n-o să ajungă prea departe.
O găsesc eu.
Şi o să repar gardul mâine.
Ei bine...
a părăsit proprietatea.
Păi...
a fost distractiv.
Ce-ar fi să împărţim darurile de nuntă mâine, la o gustare?
Crezi că noi ne jucăm aici?
Da.
De-a v-aţi ascunselea. Ai uitat?
Îţi dai seama că, dacă apucă zorile, noi o să murim toţi?
Vă amintiţi ce-a păţit familia Van Horn, nu?
N-au murit într-un incendiu?
Da, aşa s-a scris în presă, dar ei...
Nu vrei să ştii cum au murit, de fapt. Crede-mă!
Nu-i vii tu de hac dlui Le Bail. El îţi vine ţie de hac.
Nu puteai să negociezi condiţii mai bune, Vic?
Nu puteai să...
Nu ştiu, poate să-l convingi să anuleze clauza eradicării?
În cinstea ta, ratatule. Din cauza ta, ne-am ratat toţi!
Te-ai făcut înţeles, scumpule. Îţi mulţumesc.
Fir-ar ea de treabă!
Aşteaptă-l pe Stevens.
Poate are nevoie de ajutor.
Nu şi voi doi!
Să nu ne mai staţi în cale.
Aruncaţi servitoarele în groapă.
Şi, dovlecel, încearcă să nu mai omori pe nimeni.
Stârpiturile adună mizeria...
- Nu, tati... - Hai, Em!
Ascult-o pe mama ta.
Când ne cărăbănim şi noi?
Zic bine?
Hai! Zic bine?
Du-te naibii!
Daniel!
Daniel, ajutor!
Grace!
De ce a trebuit să tragă cartea aia?
Crezi că e adevărat?
Ce? Că o să facem implozie sau o să luăm foc dacă n-o ucidem?
Nu ştiu. Poţi să...
Bine. O să...
- Trebuie să mă... - Nu pot. Dacă vomiţi, vomit şi eu.
Unu, doi, trei.
Trei!
Erai cu ei ultima dată când s-au jucat De-a v-aţi ascunselea, nu?
Cât aveai? Şapte ani?
Nu-ţi aminteşti nimic?
Îmi amintesc tot.
Şi Alex era cu mine.
Am încercat să-l protejez.
Nu ştiu ce-a văzut sau ce-şi aminteşte.
Mereu i-ai purtat de grijă.
Dacă era adevărat, nu-l lăsam să se însoare cu Grace.
Merita un frate mai bun.
Iar noi merităm toţi să murim.
Copiii mei nu merită asta.
Mami?
Scumpule! Georgie!
Eşti teafăr? Ce cauţi aici?
Eu...
am urmărit-o pe doamnă până aici şi am împuşcat-o cu un pistol.
De ce ai face asta?
Asta încercaţi toţi să faceţi!
Scumpule...
Sunt foarte mândră de tine.
La naiba!
Treci încoace, Grace!
Măgar afurisit!
Ticălosule!
Vă mulţumim că aţi sunat la Trip Safe.
Rămâneţi pe fir
pentru a lua legătura cu următorul reprezentant disponibil.
Bună seara! Sunt Justin. Apelul dv. ar putea fi înregistrat...
Cineva încearcă să mă omoare. Mă puteţi ajuta, vă rog?
Da, vă pot ajuta.
Aveţi nevoie de ajutor medical?
Puteţi să sunaţi la poliţie, vă rog?
Da, vă ajut cu plăcere.
Scuze, iar îmi face calculatorul figuri.
Staţi să-l repornesc rapid.
Justin, sună naibii la poliţie!
Doamnă, îmi apare aici că această maşină a fost furată.
Regret, dar trebuie s-o opresc.
Nu. Ce?
Nu! Ce naiba? Îţi baţi joc de mine?
Asta e politica firmei, doamnă.
- Nu pot să vă ajut. - Te rog! Justin!
Rămâneţi în maşină. Poliţia e pe drum.
Porneşte naibii maşina!
Nu e nevoie să înjuraţi.
Porneşte maşina, Justin!
Iisuse! Nu pot să fac nimic. Nu depinde de mine.
Justin?
Alo? Justin!
Vă mai pot ajuta cu ceva?
Da. Poţi să te duci naibii, Justin!
Bine. Vă mulţumim pentru apel. O seară frumoasă!
Bun, eşti la adăpost...
Poliţia e pe drum.
Totul o să fie...
Noapte bună, Grace.
Alex? Tu eşti?
Bună! Eşti în siguranţă acum.
Plecăm.
Unde sunteţi?
Ne apropiem de poarta din spate, domnule.
Ajungem imediat.
Bun. Să reînceapă distracţia!
Tony...
Stevens! Uită-te în spate!
Stevens!
Dă muzica mai încet, idiotule!
Vai, nu...
APEL ÎNTRERUPT
Fir-ar...
Fir-ar!
Déjà vu.
E ciudat, eu... am venit aici ca să scap de nebunie.
Mersi că mi-ai spulberat liniştea.
Daniel...
Nu vrei să mă ucizi.
Nu vrei să mor.
Nu, nu vreau.
Îmi placi, Grace.
Atunci, lasă-mă să plec. Bine?
Sunt slab.
Eşti băiat bun.
Eşti un băiat foarte bun,
iar Alex te iubeşte.
Şi tu îl iubeşti pe el.
N-o să te ierte dacă faci asta.
Poate că nu.
Dar măcar va scăpa cu viaţă.
Nu-mi pot lăsa toată familia să moară din cauza ta.
E o nebunie!
Chiar nu-ţi dai seama?
N-o să moară nimeni... N-o să moară nimeni!
Iar tu poţi să faci ceva în sensul ăsta.
E o prostie!
Ba nu.
Nu sunt cine crezi tu.
Alex e cel care a scăpat.
Doar el te-ar fi putut salva.
Poţi să ieşi acum.
Ştiai că sunt aici?
Sunt beat, nu orb.
Trebuie să ne grăbim.
Peste o oră răsare soarele.
Trebuie s-o pregătim pentru ritual.
Unde e Grace?
E indispusă.
Doar nu credeaţi c-o să stau cu mâinile-n sân!
Speri la ce-i mai bun de la familia ta.
Ideea e că...
îmi place fata.
Nu vreau să fac asta.
Dar trebuie să ne protejăm familia.
Dacă ea moare...
vă ucid.
Ei bine...
Atunci, oricum sunt moartă.
Sau poate că e o aberaţie şi n-o să păţim nimic.
Fii serios!
Dacă credeai asta, n-o lăsai să tragă cartea.
De ce ne-ai părăsit, Alex?
Nu ştiu, mamă.
Poate că, într-o seară, când rosteam incantaţii şi spintecam gâtul unei capre,
mi-am dat seama că nu era tocmai un lucru normal.
Dar, şi asta m-a speriat cel mai tare...
mi se părea normal.
Serios.
Iar atunci mi-am dat seama c-ai face orice dacă familia ta spune că e în regulă.
Apoi, am cunoscut-o pe ea.
Ea e opusul vostru.
E bună.
Şi m-a făcut să simt c-aş putea fi şi eu bun.
Aşadar, dintre voi şi ea, o aleg pe ea.
Nu te cred.
Şi nu cred că tu consideri
că o fată pe care o ştii de un an şi jumătate
te ştie mai bine decât mine.
Familia noastră are un prieten special, pe nume dl Le Bail.
Datorită dânsului avem toate lucrurile astea frumoase.
Dar, uneori, dl Le Bail vrea ceva la schimb.
Te descurci, Fitch.
Te descurci, Fitch!
Nu fi un pici, Fitch!
Nu fi un pici, Fitch. Te descurci, piciule.
Ştiu că această seară n-a decurs conform planului.
Dar o să-mi iau revanşa, dle Le Bail.
O să vezi.
Ne reînnoim jurământul astă-seară,
asemeni strămoşilor noştri,
cu această jertfă de carne şi sânge vii.
Trăiască...
Frate!
Ne-a otrăvit!
Ticălosule!
Vai, Doamne!
Ce ne-ai dat?
Ce am turnat pe servitoare.
Din sticla albă, cu capac roşu.
Acid clorhidric!
Haide, sus!
Grace!
Tu... i-ai omorât?
Nu, le-am dat doar o gură.
M-am documentat. O să aibă diaree o săptămână, dar atât.
- Stai calmă, îl scot şi pe Alex. - Găsiţi-i!
Nu avem...
Ştiam eu c-o să mă ajuţi.
Nu te-am ajutat.
Dar, la un moment dat, cineva trebuia să-i pună punct.
Nu mă aşteptam să fiu eu acela.
Daniel!
Dă-te din drum!
Charity...
Chiar nu-ţi pasă dacă mor.
Nu trebuie să...
Daniel...
Fugi.
Îţi mulţumesc.
Unde crezi că fugi, târfo?
Cine naiba te crezi?
Am ţinut piept unor oameni mai periculoşi.
Tu eşti doar o altă jertfă.
Eşti o altă capră.
Dă-l naibii de altar!
O să te sacrific chiar aici.
Grace?
Daniel!
Uită-te la mine! Doamne...
Uită-te la mine!
În apărarea mea, a trecut ceva timp.
Nu muri! Nu muri, da?
Daniel, nu muri! Am nevoie de tine! Nu muri!
Am vorbit serios azi-dimineaţă. Credeam că vei deveni ca mine!
Dar nu-ţi permit să-mi răneşti familia!
Mori!
Tu nu meriţi o familie.
Lua-ţi-ar naiba familia.
Lua-ţi-ar naiba familia afurisită!
Grace...
Îmi pare rău.
Îmi pare rău...
Da, şi mie îmi pare.
Daniel a murit.
N-o să mai fii cu mine după asta, nu?
Alex...
- Mă răneşti. - E aici!
Te rog! Nu!
Dă-mi drumul!
Bravo, băiete!
Becky...
Soarele e pe cale să răsară.
Trebuie s-o facem acum!
E timpul ca băieţii să-şi ocupe locul.
Mântuieşte-ne, Atotputernicule, de greşelile şi amăgirile de altădată
pentru ca, odată ce păşim pe calea întunericului,
să nu ne slăbească hotărârea,
ci, cu ajutorul tău, să ni se întărească înţelepciunea şi forţa!
Trăiască Satana!
Trăiască Satana.
Nu!
Am pierdut...
Iartă-ne!
Nu se întâmplă nimic.
Ştiam eu.
Ştiam eu. E o tâmpenie!
Grace...
Aşadar, ce...
Ce facem cu ea?
Ştiu că e prea târziu.
Dar nu te voi mai dezamăgi!
Fata tot moare!
Ce naiba?
Cine vrea să joace un joc?
E timpul pentru De-a v-aţi ascunselea!
Fugiţi, fugiţi, fugiţi
E timpul să vă ascundeţi
- Fugiţi, fugiţi - La naiba!
- Iar eu vă voi găsi - Cred că ai avut dreptate.
Fugiţi în umbră
- Sunt în spatele vostru - Îmi retrag cuvintele!
- Nu vorbiţi - Vreau acasă!
- Ascundeţi-vă grăbiţi - Fir-ar!
- Ascundeţi-vă! - Furişaţi-vă în pivniţă
Sau strecuraţi-vă sub pat
Oriunde aţi fugi
Eu vă voi găsi
Rămâneţi în întuneric
Voi, fete şi băieţi
Nu scoateţi un sunet
- Nu! Am procedat corect! - De nu, vă voi găsi
- Fugiţi, fugiţi, fugiţi - Am respectat regulile!
Vin lângă prada mea
- Şi deţin controlul... - Fugiţi, fugiţi, fugiţi
Departe să alung noaptea
Vă puteţi ascunde-n umbră
Dar ce pândeşte din întuneric?
Nu vorbiţi
Ascundeţi-vă grăbiţi
Nu, nu pleca...
Nu mă părăsi, iubito! Îmi pare foarte rău.
- Nu vreau să mor... - Nici eu nu voiam, egoistule!
- Nu! Eu nu sunt ca ei. - Tic-tac, tic-tac
Nu sunt ca ei. Tu m-ai făcut mai bun, iubito.
Iar el nu mă ia la el!
Vezi? Mi s-a mai oferit o şansă, scumpo.
- Iar asta, datorită ţie. Da? Scumpo? - Ascundeţi-vă grăbiţi
Grace, mi-e foarte frică.
Nu mă atinge!
- Nu, bine. - Zece, nouă, opt
- Alex... - Şapte, şase
- Da? - Cinci
Patru, trei
- Vreau să divorţăm. - Doi
Unu
Fir-ar!
RITUAL DE FAMILIE
CONSILIUL SECRET
RĂSĂRIT
SACRIFICIUL LUI LE BAIL
Doamnă, sunteţi bine?
Mă auziţi?
E cineva pe peluza sudică.
Trimiteţi imediat paramedicii.
Recepţionat.
Iisuse Hristoase! Ce v-a adus în halul ăsta?
Socrii.
Cine nu-i gata, îl iau cu lopata
Subtitrarea: Elena Mititelu