Ne mogu vjerovati da još spavaju.
Znam.
Mislim da zapravo bolje spavaju u društvu.
I ja.
Ovo je dobro?
Tebi?
Da.
Fixed by: BOTANICMAN
Čekaj, čekaj... Nisam to radio...
Ne otkad... -Ni ja.
Stvarno? -Stvarno?
Čekaj, čekaj. Da skinem ovo?
Ne, ne moraš.
Ne mislim da sam spreman.
Ne moraš biti.
Ja nisam.
I dalje... -Da.
Samo želim da je ubijem.
Znala sam da Kastro nešto petlja,
ali učiniti da tumori pacijenata izgledaju gore
nego jesu da bi kad budu bolje njeno ispitivanje izgledalo efikasnije?
Znači njeno ispitivanje je laž. -Ne znam obim toga.
Jedino znam da lažira podatke.
Moraš reći Maksu. -Ne mogu.
Maks ima politiku da ide u javnost sa greškama. Da ih posjeduje.
Ako se ovo objavi, Nju Amsterdam će izgubiti finansiranje NIH,
i to su milioni dolara. -Šta je sa Brentlijevom?
Samo bi pomela pod tepih da izbjegne medijski košmar.
Dobro, šta ćeš onda uraditi?
Uništiti njeno ispitivanje.
Čitala sam o uzorkovanju vena hipofize.
Nikad to zapravo nisam vidjela.
Manje iskusni neurolozi
se boje ove procedure jer zahtijeva preciznu lokalizaciju
i čvrste ruke, što u mom slučaju nije...
Daj mi trenutak, molim te.
Ela, ne mislim da to trebaš dirati.
To je ona i zove se Kalojapi. Zvat ćemo je Kali skraćeno.
Nisam mislila da ću biti spremna ponovo za ljubimca
nakon što je Gerti umro. -Ljubimac? Da živi sa nama? -Da.
Dr From je mislio da bi mogla biti dobra ideja
ako bih imala životinju kao podršku da upravljam sa OKP.
Ona je stvarno najslađa, zar ne?
Da, slatka je. Vrlo slatka.
Trebao bih krenuti. -Dobro. Vidimo se kod kuće.
Otkaži uzorkovanje vena. -Čekaj... šta?
Hoćeš li Agnes, molim te? -Ne mogu.
G. Begi je već pripremljen!
Dobro, više si nego dobrodošla
da sjedneš gdje god želiš.
Gdje god ti se dopada.
Svjesna si zašto su te roditelji poslali da me vidiš?
Zbog odbijanja da ideš u školu.
Tvoji roditelji kažu da si se vratila kući prije dvije nedelje
kao drugačije dijete. Ne izlaziš iz sobe, lako se uznemiriš.
Ne mogu biti u mojoj sobi?
Ne ako to znači da ćeš izostajati iz škole.
Danika, zašto stalno gledaš u vrata?
Da li... osjećaš li se nesigurno sada?
Osjećaš li se tako puno?
Je li se nešto desilo u školi?
Danika, zašto se bojiš ići u školu?
Jer ne mogu prestati gledati Megan kako leži na podu sa rupom u glavi.
Zato.
Mislim da ste propustili da me upoznate.
Kako niste rekli da je Danika bila u školskoj pucnjavi?
Kakvoj... kakvoj pucnjavi? -Mislim da bi znali
da je bilo pucnjave u njenoj školi. -Nije bilo.
Kako je prošla večera sa mamom? -Bilo je sjajno.
Nakon 20 godina sam joj konačno rekla kakav je košmar
biti odgajan od tako bijesnog alkoholičara.
Ali umjesto izvinjenja i prihvatanja odgovornosti,
rekla je kako se ne sjeća toga.
Pokušala je da te izludi? To je zeznuto.
Nagađam da ću to dodati na listu njenih nepovratnih kvaliteta.
Dr Loren Blum? -Da?
Uručeno vam je.
Zašto si rekao tvojoj majci da naše vjenčanje
možda ne bude u San Francisku kad znaš definitivno da hoće?
To se zove "zaobilaženje istine." -To se zove "laganje". -Tek sam čula.
Moje jedino pitanje je: koliko veliku oproštajnu zabavu želiš?
Ne, ne. Ne, hvala ti.
Pokušavam ovo izvesti tiho. -Neće se desiti. -Naravno.
Nešto si govorio?
Sestra i ja smo rano naučili da sa mamom,
moraš ići sa istinom polako da ima vremena da se prilagodi.
Dr Rejnolds? -Ne oproštajne čestitke, molim.
Uručeno vam je.
Imaš administrativni sastanak u 2.
Odlično. -I dermatologija želi da zna
bi li mogao popričati o novim ispitnim lampama.
Zvuči kao plan.
Jesi li zamijenjem sa nekim? -Ne mislim da jesam.
Mrziš sastanke, a ovi su najgori.
Samo sam u dobrom raspoloženju i ništa to neće promjeniti.
Bolnica je tužena. -Dobro, nije trajalo dugo.
Slučaj visokog profila, govorimo o reakciji zajednice,
medijskom cirkusu i užasnoj količini novca na stolu.
Ministarstvo i gradonačelnik su već zvali
da se pobrinu da ne zajebemo. -Ko je? -Porodica Džordža Vitnija
nas optužuje za loš postupak i njegovu smrt.
Svaki ljekar uključen u njegovu njegu je tužen, uključujući...
Dr Maks Gudvin? -Da? -Uručeno vam je.
Zašto si uznemiren? Ideš odavde, zar ne?
Stvarno? Pacijent je umro i krive nas za to.
Nismo uradili ništa loše.
Sve što sada možemo je da kažemo istinu i bit ćemo dobro.
Pripremne izjave nisu u vezi istine.
Traže slabe tačke u našim pričama.
Da vidimo koliko jak slučaj imaju protiv nas.
Hvala dr Optimisto. -U pravu je.
Bolnice se zatvaraju zbog ovakvih slučajeva.
Loren? Spremna sam za tebe.
Da dobijemo pristup tumoru,
prvo lociramo unutrašnju vratnu venu.
Pritisak normalan, disanje spontano.
Ne vraća se nazad.
Apces u disajnom putu. -Igla je pukla.
Kako je pukla? Igle ne pucaju samo tako.
Ova jeste. -Pojavljuje se ektopija na monitoru.
Igla je možda ušla u njegovu desnu komoru.
Ako je ne izvadimo, dobit će infarkt.
Javi kardiotorakalnom.
Vodi ga u operacionu. -Gdje ideš?
Dr Kapur, šta se dešava? -Ovo je sve zbog te mačke.
Šta?
Spremni za pokret.
Provjerit ću za par minuta.
Mej. Jutro.
Možeš li nabaviti
par dodatnih ćebadi za stolice tamo, molim te?
Ledeno je. -Naravno. -Hvala ti.
Evo ih dr Šarp. -Hvala mnogo.
Svi će cijeniti ovo.
Bili smo na času istorije g. Marksa
kada se desio pucanj.
G. Marks je počeo vrištati. Govoreći nam da legnemo.
Pogledala sam u hodnik
i tamo je bio taj čovjek sa pištoljem.
Pucao je u razred preko puta nas
neprestano.
Onda sam vidjela Megan kako se vraća iz kupatila.
I moj mozak je pomislio, "Idi pomozi joj!"
Ali se nisam mogla pomaći.
I onda ju je upucao.
G. Marks je odgurao sto na vrata.
Svi su plakali.
A ja sam samo stajala tamo, zureći u Megan na podu.
Onda se začulo zvono,
i čovjek je prestao pucati,
i Megan se ustala.
I rekli su nam da je to bila samo vježba.
Glupa vježba.
Megan je bila dio toga?
Čovjek je ispaljivao ćorke.
Ali je osjećaj bio stvaran.
Njena škola nam nije rekla da će biti
išta slično ovome.
Niko nije znao. Čak ni učitelji.
Znam da nije bilo stvarno. Ja...
Ali se stalno bojim.
Ne mogu se vratiti tamo.
Prije četiri nedelje, pacijent Džordž Vitni
je došao u hitnu. Sjećaš li se tog pacijenta?
Naravno da se sjećam. Bio je...
Loren, ne daji više informacija nego je traženo.
Tačno. Dobro.
Sjećaš li se Džordža Vitnija? -Da.
Možeš li opisati stanje g. Vitnija kad je došao kod tebe?
Džordž Vitni, muškarac star 30 godina, srušio se na uličnom sajmu
sa zamagljenim vidom, nedostatkom dana i hemiparezom.
Tahikardija i nizak pritisak. -Alergije g. Vitni?
Uzmate lijekove? -Ne. -Vodite ga u jedinicu,
i nakačimo ga na monitor zasićenja. Šta imamo ovdje?
Koliko pacijenata je primljeno tog dana po tvom sjećanju?
Osam pacijenata, svi sa istim simptomima.
Šta je policija rekla da im se desilo?
Neka vrsta dimne bombe je aktivirana na tom sajmu.
Bili su izloženi još nečemu osim dima. -Ljudi su se žalili na čudan miris.
Dupli vid, silazna paraliza, jako znojenje.
Botulinski otrov. -Ovo je bio teroristički napad?
Kejsi, razblaži jednu bočicu protivotrova
u 100 kubika fiziološkog i dodaji polako u infuziju
sa bliskim hemodinamičkim praćenjem. -Razumio.
Ali to nije ono što je taj pacijent dobio.
To je ono što sam Kejsiju rekla da im da. -Kejsi nije radio tog dana.
Naravno da jeste.
Raspored sestara i tehničara. Kejsi nije na njemu.
Ali sam mislila...
Ja ne... -Da li bi revidirala svoju izjavu dr Blum?
Dobro, na tebe je red.
Dobro, da vidimo šta smo dobili.
Doco.
Reci mi jesam li luda. Sabotirala si moje ispitivanje?
Nisi mi ostavila izbor.
Kojeg đavola misliš? Zamjenjuješ lijekove mojim pacijentima?
Svi dobijaju hemoterapiju. To je jedino važno. -Samo je to važno?
Nema više kontrolne grupe.
Svi dobijaju lijek koji se ispituje.
Mislim da ćeš morati početi ispočetka.
Bila si zbilja tako ljubomorna da si ga morala ubiti?
Znam šta si uradila sa polaznim podacima pacijenata.
Uradila sam to samo zato jer su preliminarni podaci
pokazali da lijek ne radi dovoljno dobro na ovom protokolu.
Onda to prijaviš. Ako tvoj lijek ne radi onda ne radi.
Hoće, kada budem imala više vremena da dobijem prave parametre ispitivanja
i hoće kad dođe do treće faze. -Moraš ovo odmah zatvoriti.
Čitavo ispitivanje je kompromitovano. -Ispitivanje da, ali ne i lijek.
Prelazim na treću fazu.
Onda to nosim do Maksa.
Da si bila spremna na to, već bi to uradila.
Tako sam i mislila.
To su najbolje dostupne vježbe pucnjave.
Mogu spasiti živote naših učenika.
Ako vam pokažem magnetnu djeteta koje je bilo u vašoj vježbi
i onu djeteta iz prave pucnjeve, znate šta bi vidjeli?
Da će biti slične? -Da će biti identične.
Sve do dugoročnih problema, straha, depresije, ljutnje, anksioznosti.
Puni PTSP ormar. Trauma se ne dešava jer ste u opasnosti,
već zato jer mislite da ste. -Pa šta biste da uradim?
Da se pretvaram da školske pucnjave ne postoje? -Ne.
Ignorišem zakon? -Ne. -Ne daj Bože da se desi ovdje.
Neka sam prokleta ako moja djeca nisu spremna.
Dobro, vidite, prepoznajem da ste u
ovdje u nemogućoj situaciji, ali postoje alternative.
Postoje desktop trening programi. Gdje djeca ne moraju prolaziti traumu.
Jer to čini da povjeruju kako su prošli kroz tako nešto, kao Danika.
Žao mi je zbog Danike, ali nisam čula da se još neko žalio.
Koliko učenika se prijavilo kod školskih savjetnika?
Sa svim rezanjima budžeta, nemamo nijednog.
Dobro, sada imate.
Ne primam pacijente danas. -Ja samo...
Koliko droga može uticati na nečiju memoriju?
Zavisi od droge i stepena koliko je upotrebljavana.
Genetika takođe može biti faktor. Zašto pitaš?
Uzimala sam amfetamine neko vrijeme.
Sada zaboravljam stvari. -Kakvu vrstu stvari?
Detalje o danu o kojem bih se trebala sjećati svega.
A moja majka alkoholičar kaže da se ne sjeća zadnjih 15 godina, pa,
ne znam, s obzirom na moj zvjezdani genski bazen i svoje probleme,
možda sam samo... -Loren, postoji značajna razlika
između gubljenja memorije zbog životne zloupotrebe supstanci
i tvoje situacije.
Siguran si?
Viđam te svakog dana. Radim sa tobom svakog dana.
Nema ničega što me brine.
Dobro.
Stanje tvoje majke, sa druge strane,
je puno ozbiljnije.
I veoma realno. Možda se nikad neće sjetiti.
Dr Gudvin, zar nije neobično da posvetite
čitav svoj dan u hitnoj s obzirom na opseg dužnosti?
Da, ali zato jer je to bio slučaj visokog profila,
gradonačelnik je tražio da lično nadgledam žrtvu.
Znači bili ste tamo kao stručni direktor? -Tako je.
Dupli vid, spuštajuća paraliza, jako znojenje. Trovanje botulinom.
To je bio teroristički napad? -Brunsteter.
Razblaži bočicu protivotrova u 100 kubika fiziološke
i dodaj je u infuziju sa bliskim hemodinamičkim nadzorom.
Razumjela.
Zaboravi razblaživanje. Gurni protivotrov u jednu injekciju.
Mora mi to reći dr Blum. -Ne, nema vremena, dobro?
Pacijenti mogu umrijeti dok ne dobiju punu dozu protivotrova.
Znači da ste opozvali naređenje dr Blum? -Da.
Onda nije kriva za davanje naređenja koje nikad nije izvršeno?
Ne znam trebamo li kriviti, mislim... -Je li svih osam pacijenata
reagovalo na vaš tretman, dr Gudvin?
Svi osim jednoga.
Kej, imam ga. Slab je, ali postoji.
Šta imate? -Zastoj. Nizak pritisak.
Bili smo usred ultrazvuka. -Hipokineza lijeve komore.
Trebamo ga odmah odvesti u operacionu.
Da li bi rekli da je odluka o punoj dozi protivotrova donijeta u žurbi?
Tokom hitnog slučaja, ljekari moraju donijeti dosta odluka u žurbi.
Ali niste bili tamo kao ljekar. Bili ste tamo kao stručni direktor.
Moram nositi više šešira svaki dan.
Koji šešir ste nosili kad ste opozvali naredbu dr Blum
da prati protokol razblaživanja? -Šešir ljekara.
Sestra Brunsteter vas je očito vidjela kao direktora. -To može biti istina,
ali šta je uticalo na njenu odluku... -Što može značiti da je ona
možda osjeća da je nemoćna da se usprotivi direktivi... -Nemam pojma
šta je ili nije možda osjećala...
Direktivi koja je možda vodila do infarkta Džordža Vitnija.
Iz pozicije gdje ja sjedim, zato jer nosite više šešira,
jedan od vaših pacijenata je umro.
Dobro, zdravo svima. Moje ime je dr Igi From.
Može samo i Igi. Najprije se želim zahvaliti direktorici Kolvin
što mi je dozvolila da pričam sa svima vama danas.
Kladim se da ste oduševljeni što ćete propustiti neke časove?
Propuštaju fizičko.
Jao. Dobro.
Obećavam da sam ovdje iz dobrog razloga.
Ovdje sam da pričam sa vama o vježbi
koja se desila prije par nedelja. Hoću da pričamo kako ste se osjećali.
Da, dobro, u redu. Pošteno. Čujem vas jasno i glasno.
Pričanje o našim osjećanjima nije vaša omiljena tema.
Ne krivim vas. Da probamo nešto malo drugačije.
Probajmo nešto lakše. Volite lagano?
Da. -Da, dobro. I ja.
Reći ću vam nešto
i ako se slažete, pljesnite rukama dvaput.
To je to. Možete li to? -Da. -Naravno da možete.
Dobro, ovaj skup izgleda dosadan.
Svi vi. Dobro, drugi korak.
Reći ću vam nešto i ako se slažete,
ovaj put dođite do mene na teren.
Dobro? Spremni? Ponekad se plašim oružja.
Ja jesam. Plašim se oružja.
Stvarno? Jedini sam? Malo mi je teško vjerovati, ali dobro.
Imao sam san
o vježbi pucnjave otkad se desila.
Nije morao nužno biti košmar.
Samo san. Bilo koja vrsta sna.
Da.
Dobro, hvala vam. Dođite dole. Da, dođite dole. Zauzmite mjesto.
Bilo gdje na parketu sa mnom, dobro ljudi?
Hvala vam. Dobro! Evo još jedno.
Izbjegavam ići tamo gdje se vježba pucnjave održavala.
Da. I ja bih.
Ponekad imam problem da se koncentrišem na času
jer mislim o nekome ko mi prijeti pištoljem.
Da, to učini da se teško koncentrisati, zar ne?
Dobro, zadnje.
Kad sam se osjećao uplašeno nakon vježbe,
mislio sam da sam jedini.
Stanite negdje oko mene. Neka me svi mogu čuti.
Napravite mjesta za sve. Dobro
Svi smo ovdje. Pogledajte okolo. Pogledajte vaše drugove.
Vaša osjećanja nisu čudna ili pogrešna
jer ih svi imamo. Svi ih imate, u redu?
Ali ta osjećanja, ona neće... Ona neće samo nestati.
Pronaći će mjesto unutar vas i stvoriti sebi dom, u redu?
Jedini način da izbjegnemo to je pričanjem.
Moramo pričati jedni sa drugima. Morate pričati sa roditeljima.
Pričajte sa svojim savjetnicima.
Pa počnimo pričati.
Izgledaš onako kako se ja osjećam.
Ti prva.
Dobro, reći ću ti nešto,
i trebam da ne reaguješ kao "Maks Revolucionar".
Koji Maks ti je potreban? -Razumni stručni direktor.
Stvarno želiš da izaberem stazu danas.
Je li se nešto desilo na pripremi za raspravu?
Ne znam. Ja...
Počinjem se pitati radim li možda ovo pogrešno.
Šta radiš pogrešno?
Nosim ovu uniformu da mogu zapravo pomoći
ljudima, ali šta ako ne pomažem?
Šta ako samo činim stvari...
Gorim.
Mislim, možda bih trebao samo nositi odijelo. Znaš?
I zapravo sjediti za mojim stolom kao razumni stručni direktor.
Možda je vrijeme da prestanem pokušavati da budem sve svim ljudima.
Maks koji je sve svim ljudima
je Maks koga trebamo.
Ja trebam.
Kako ti mogu pomoći?
Zapravo, nisi mi potreban.
Moram ovo riješiti sama.
Dr Flores je uspjela ukloniti iglu
iz srca g. Bageja bez oštećenja.
Trebao bi se potpuno oporaviti. -Dobro.
Onda ostajem ovdje ostatak dana da izbjegnem činjenje više štete.
Dešava li se nešto sa tobom danas?
Ništa nije loše sa mnom. -Dobro.
Problem je ta mačka.
Zašto stalno pominješ tu mačku?
Elinu mačku. Predznak loše sreće.
Od vremena kad se pojavila, čitav dan mi je postao katastrofa.
I sada će živjeti sa mnom
da uništi moj život. Ne, ne, ne.
Mora je se osloboditi.
Jesi li ponovo naručila išta od... -Kapur kaže da je vjerovatno tačno.
Jesam li propustio dio ove konverzacije?
Kaže da je tih 15 godina vjerovatno nestalo.
Od moje mame.
Potpuno? -Moglo bi biti.
To me samo razljutilo, znaš?
Mislim, ako se ja moram sjećati svakog detalja mog djetinjstva
onda se i ona mora sjećati toga.
Vidi.
Znam da si povrijeđena i da nosiš ova osjećanja okolo dosta godina,
ali je možda vrijeme da prestaneš gledati unazad.
Znaš, početi da gledaš naprijed.
Ne vidim Maksa sa tobom. -Bila si u pravu.
Ne treba mi Maks.
Ova čitava bolnica treba Maksa.
I prije šest mjeseci je umirao i nisam ga mogla spasiti.
Ali ti jesi.
Znala si da je precizna onkologija budućnost
puno prije ikoga drugog.
Ali ako sam ja uspjela shvatiti da si lažirala podatke,
onda će i NIH i ta vrsta skandala...
Očekuješ da vjerujem kako se brineš za mene?
Ne za tebe. Tvoj rad.
To je jedini razlog zašto je Maks živ.
Šta ćeš onda uraditi?
Pomoći ću ti da se izvučeš sa tim.
Dr Flojd Rejnolds, možete li mi detaljno opisati
šta se desilo u vašoj operacionoj tokom operacije srca Džordža Vitnija?
Bajpas je spreman kad i vi. -Širenje rebara.
Zašto ste postavljali pomoćni uređaj za lijevu komoru?
G. Vitni je patio od Akutnog srčanog sindroma
zbog blokade u lijevoj srčanoj arteriji.
Imate li to ikakve veze sa davanjem protivotrova od strane dr Gudvina?
Ne, ne. Maks nije imao ništa sa tim.
To je prethodno stanje, vjerovatno pogoršano dešavanjima tog dana.
Kad ste odlučili da je operacija nužna, napravili ste drugu odluku.
Da je instalirate preko pune srednje sternotomije
umjesto manje invazivnog uvođenja kateterom.
Zašto? -Bio je nestabilan
i trebalo je hitno pomoći da se stabilizuje krvni pritisak.
A sternotomija je bila najbrži način.
Pa zašto niste mogli da stabilizujete g. Vitnija?
TF na jedan. -Pogoršava se.
Embolizam u MCA ne reaguje na TPA.
Onda trebamo ići na plan B: embolektomiju.
Trebamo ući unutra i isisati ga. Ulazimo kroz unutrašnju karotidu
i kroz srednju moždanu arteriju.
Tačno si tamo. -Radim embolektomiju.
Mozak bi trebalo da opet dobije krv.
Fibrilacija!
Unutrašnje elektrode. Odmakni se.
Umro je na stolu.
Šta je bio uzrok smrti? -Embolički udar.
Šta je uzrokovalo embolizam u njegovom mozgu?
Ponekad se samo dogodi.
Ne mislite da je to bilo jer ste upravo izveli
jako invanzivnu proceduru na g. Vitniju? -Ne..
Embolizam se ponekad samo dogodi.
Znate kako, to je rizik svake operacije.
Jeste li donijeli odluku da idete invanzivnije prije ili nakon
što se saznali da je Džordž Vitni bio bijeli nacionalista.
Jeste li donijeli odluku da idete invanzivnije
prije ili nakon što ste saznali da je Džordž Vitni onaj
ko je oslobodio otrov na uličnom sajmu?
Iduće pitanje.
Dr Notingem, hvala što ste došli.
Molim da sjednete.
Ne snimam ovo. Niko neće doći u problem,
samo trebam da mi kažete istinu. -Istinu?
Trebam da mi kažete šta se tačno desilo u operacionoj
tokom operacije srca Džordža Vitnija.
Prsa su otvorena.
Došli su rezultati. -I?
Leukociti 5,2. Hematokrit 39.
Botulinski protivotrov, 276 mikrograma...
Čekaj. 276? -Tačno.
Duplo od očekivanog. Dobio je duplu dozu?
Možda se predozirao misleći da će biti izložen.
Zašto bi to uradio?
Jer je bijeli supremista. Rasistički kučkin...
Umalo je ubio sedam ljudi i sada mu moramo spasiti život.
Dr Notingem, ne sudimo ljudima na ovom stolu, samo ih liječimo.
Dakle, shvatili ste da je Džordž Vitni počinilac nakon donijete odluke
da idete sa invanzivnijom procedurom?
Da. Dr Rejnolds mu je već otvorio prsa
kada sam vidio tetovažu.
Hvala vam dr Notingem. Možete ići.
Evi, impresionirana sam. Intervjuišeš i specijalizante.
Dakle, u čemu je odgovornost bolnice?
Dr Gudvin, dr Blum i dr Rejnolds...
Niko od njih nije uzrokovao smrt Džordža Vitnija.
Dobro za čuti. -Ali ako stavim ijednog da svjedoči,
tužiteljev advokat će ih rastrgati na komade. -Zašto?
Oni su svi donijeli odluke koje će poroti izgledati sumnjive.
Znam da će ovo biti velika isplata,
ali da bi izbjegli veću, trebamo se nagoditi.
Dolazi na vruće.
Oprosti mi Ela, ali tvoja mačka ne može ući u naš dom.
Zašto? -Znaš mene.
Ja sam... obrazovan i razuman i moderan, ali do neke tačke.
Ali crne mačke... gdje god one krenu, loša sreća ih prati.
Znači sujevjeran si. -Da i sramota me to priznati.
Možda je to za tebe glupo praznovjerje, ali za mene je stvarno.
Stres koji mi je izazvala ta mačka je nepodnošljiv.
Potpuno razumijem.
Jesi? -Nepodnošljiv stres zbog iracionalnog straha?
Slično kako moj OKP čini da se osjećam svaki dan.
Ponekad mislim da ga gubim i nikad ne bih htjela da se i ti osjećaš tako.
Ta mačka stvarno pomaže tvom OKP-u?
Da.
Kao, ako sam opsjednuta sa nečim ne mogu prestati.
Kao moja trudnoća ili kakva vrsta mame ću biti.
Kali uradi tu malu stvar kada okrene stomak
i onda gurne glavu pod moju ruku.
To mi samo daje nešto da se fokusiram.
To... ona me vraća nazad na Zemlju.
Onda moraš zadržati ovu mačku.
Stvarno? Siguran si? -Da. To je moja konačna odluka.
Ali ima jedna stvar koju moraš uraditi.
Promjeni joj ime. -Šta ne valja sa Kali?
Kali je sveta hinduistička boginja.
Često povezana sa krvavom smrću demona.
Nisam pomogla Megan. -Nisam pomogla Megan.
Bojala sam se kao beba. -Bojala sam se kao beba.
Shvataš? Dobro, sada ponavljaj sa mnom.
Htjela sam potrčati do Megan.
Ali sam radila ono što je učitelj rekao.
Uradila sam najbolje što sam mogla.
U redu je. Možeš to reći.
Uradila sam najbolje što sam mogla.
Da, jesi. Vidiš?
Sama priča je manje moćnija od načina na koji je kazujemo, zar ne?
Samo sam...
Stvarno mi je žao.
Zbog čega? -Što mi odrasli činimo da se vi djeca nosite sa ovim problemom
umjesto da ga riješimo sami. Nije fer. -Da.
Primili smo vaše misli i molitve, hvala.
Ali znaš šta mi daje nadu?
Šta? -Ti.
Ti i čitava tvoja generacija. Razbijate me.
Već prihvatate velika pitanja puno bolje od nas.
Bez pritiska. -Da, bez pritiska.
Za sada je jedini tvoj posao da radiš vježbe
i obećavam ti, strah će se povući.
Opet ćeš se osjećati sigurnom.
Svi ćemo.
Nisam mislila da ću te više ikad čuti.
Nisam ni ja mislila.
Pa zašto si htjela da se nađamo ovdje?
Mislila sam da bi mogle pokušati stvoriti neka nova sjećanja.
Ovdje sam da podnesem ostavku.
Zašto... zašto daješ ostavku?
Moja studija je kompromitovana. -Kako?
To je potpuno moja greška,
ali su dužnosti šefa kompromitovale moj fokus.
Stvari se provlače kroz pukotine.
Šta? Ne. Čuj, možemo smisliti nešto, u redu?
Možeš ponovo započeti ispitivanje. Ovdje.
Ne. Hvala ti.
Trebam se koncentrisati odmah na istraživanje
i ne mogu to raditi ovdje. -Kastro treba ići negdje
gdje može biti opreznija oko svog procesa.
To je važno ispitivanje. Ljudi će posmatrati.
Sa više nadzora nego ikad.
U pravu je.
Dobro. Onda,
valjda prihvatam tvoju ostavku,
koja stupa na snagu... -Odmah.
Pomoći ću joj da pokupi stvari.
Nakon tebe.
Budi dobro Maks.
Zašto mi nisi samo rekao istinu o Džordžu Vitniju?
Mislio sam... -Mislio si da možeš samo zaobići istinu?
Zar nisi?
Šta god misliš da znaš, ne znaš.
TF na jedan. -On je terorista?
Tek si sada to shvatio? Predozirao se protivotrovom,
u slučaju da bude izložen. -Izgleda da nije prošlo baš dobro.
Jok. Rasistički kučkin...
Pokušao je ubiti sedam ljudi, a sada mu moramo spasiti život.
Oprostite, ja...
Ne znam zašto...
Samo uradite ono što radimo i uradimo to dobro.
Zašto mi nisi samo to rekao?
Nisi uradio ništa pogrešno.
Ipak jesam.
Kao uzor, kao lider,
nikad ne bih trebao reći te riječi.
Ne u mojoj operacionoj.
Sjećam se kad sam prvi put saznao
da želim biti ljekar.
Učio sam o Besi Smit.
Carica bluza. -Da.
Umrla nakon što joj je odbijena pomoć u bjelačkoj bolnici.
Sahranjena u neobilježenom grobu.
Znao sam onda da želim biti ljekar, bez predrasuda.
I mrzim da ti ili iko
mora da vidi da ne mogu uraditi to.
Ali ti jesi to.
Živiš tako svakog dana.
To je jedan od razloga zašto se udajem za tebe.
Ali da ti kažem jednu stvar, dr Rejnolds.
Ako ikada zaobiđeš istinu sa mnom...
ozbiljno ću te razbiti.
Dobro, šta je to bilo? -Tačno ono što si vidio.
Ono što sam vidio je bila čista gluma.
Maks, vladala sam situacijom.
Mogu to vidjeti, ali šta je tačno situacija?
Recimo samo da se
Kastro nije promjenila pošto sam je otpustila zadnji put.
Jako je talentovan ljekar, ali će uvijek
dozvoliti da joj ambicija stane na put.
Zašto si je onda dovela nazad?
Zašto si joj dala pola odjeljenja?
Prijatnu noć Maks.
Želim znati. -Mislim da već znaš.
Onda mi samo reci.
Za ime Božje, Maks.
Uradila sam to zbog tebe.
Sve što sam učinila, učinila sam zbog tebe.
Dobro si?
Ne znam. Ti?
Ne znam.
Dobro, makar smo oboje zbrkani.
Fixed by: BOTANICMAN