Ranije...
Znaš da sam te uvijek smatrala nepodnošljivim.
A ja sam vidio bolesnike stare 80 goduna
kako se brže oporavljaju od tebe.
Odbor glasa da prekine Fultonov ugovor.
Gotovo je. Napolju sam.
Maks. Postoji krvarenje u mozgu.
Džordža je u operacionoj sa Hartmanom.
Fixed by: BOTANICMAN
Nastavimo sanjati.
Volio bih to.
Možeš javiti da si bolestan.
Mogli bi ostati u krevetu čitav dan.
Sjećam se tih dana.
Bili smo tako nevaljali.
Bilo je tako dobro.
Mislila sam da ćemo imati više takvih dana.
Mislila sam da ćemo imati tako puno vremena.
Uradio bih sve drugačije.
Da sam znao.
Počni sada. Počni ovdje sa mnom.
Trebam poći na posao.
Možda ću poći sa tobom.
Postaje tako samotno.
Izvinite. Helen. Ispalo je da sam ti uzeo čist kapućino.
Hvala. Još 3 dolara manje tvog duga. -Koliko mi je još ostalo?
Za suludo preskupi servis za čišćenje
koji sam poslala tvojoj kući a ti si ga odbio?
To je jedan. -Još oko 112 kapućina.
Dobro, šta ako bude dvostruki ili trostruki?
Žao mi je, dobro. Bio je to tako pažljiv gest.
Da, bio je. -Cijenim to. Jako mi je žao,
i hoćeš li prihvatiti moje izvinjenje? -Bože.
Prihvaćeno. -Dobro. -Hoćeš li mi ikad reći
zašto si odbacio moj ludo velikodušni poklon?
Samo nisam sada želio strance u mojoj kući.
Tahikardična je. Pritisak 70/30, puls 130.
Gđice. Trombli, očekujemo vas. -Bojim se mama.
Znam. U redu je dušo.
Septalni Q talasi u bočnim elektrodama.
Na moj znak. Jedan, dva, tri.
Kajla, ja sam dr. Rejnolds. Pobrinut ću se za tebe.
Vodimo je na operaciju. -Odmah. Kakva operacija?
Gđo. Trombli, Kajla ima pretjerani rast mišićnog tkiva u srcu,
i trebamo to popraviti ili bi srce moglo opet stati.
Često je genetički, pa bi se i vi trebali provjeriti.
Ako trebate kontaktirati nekoga, porodicu, oca...
Ne, on je umro.
Dobro, sve je spremno.
Ona je sve što imam. -Mi ćemo joj pomoći.
U dobrim je rukama.
To je moja djevojčica.
Ostanite snažni, dobro? Trebate ostati snažni.
Bila mi je čast da ti pomognem
u upravljanju tvojim fizičkim problemima Nejtane.
Ali za tvoje emocionalne potrebe na znam boljega od dr. Igija Froma.
Zdravo? Kako ste? Mora da ste vi Nejt.
Gospodine. -Da, lijepo da vas upoznam.
Dr. Kapur mi kaže da se želite pridružiti našoj veseloj družini.
Misli da bi to mogla biti dobra ideja.
Nejtan je imao dvije ture u Avganistanu.
Vjerujem kako je tvoja PTSP grupa savršen lijek za njega.
Slažem se. Kada si se vratio? -Godina je bila u julu.
Dosta naših ljudi je bilo u Avganistanu. Kao i u Iraku.
Imamo pukovnika koji je počeo službu u prvom Zalivskom ratu.
Imamo kapetana iz drugog... -Nije mi baš jasno zašto...
Cijenim ono što pokušavate da uradite, ali... -Nisi sam Nejtane.
Ne, ne na duge staze. Mi se bavimo podrškom.
To je samo sigurno mjesto za podjelu istine sa ljudima koji imaju ljubav.
Zoveš sebe marincem? Sve, sve što govoriš,
je potpuna izdaja liderstva. -Moje liderstvo me izdalo.
Sve što sam željela je biti marinac kao moj otac.
Iskreno sam vjerovala, ali smo bili izdati u Iraku!
Cilj naše misije... -Nije vaš posao da preispitujete cilj.
Vaš je posao da izvršite misiju.
Jedini razlog zašto sam došao u ovaj usrani šou
je zato jer je moja žena insistirala, ali ne moram stajati i slušati ovu
tužbalicu od neposobne osobe. -Dobro Kvine, udahni duboko.
Udahni duboko. U redu? Pričali smo o ovome, jesmo li?
Da. -Da. Amalija ima drugačije iskustvo od tebe.
To je to. Ali ste se oboje borili za istu zemlju.
To je ono što vas povezuje.
To je takvo sranje.
Je li?
Ne znate o čemu govorite.
Ne znate naše iskustvo. Ne znate.
Ne znate za bol od gubljenja dijela vas...
dok se tako puno vaših prijatelja nikad...
Ne, nema riječi.
Zapravo ima.
A da dođemo do tih riječi...
pokušat ćemo nešto novo,
a ipak nešto što je staro hiljadama godina.
Igrat ćemo predstavu.
Elizabet, oprosti što si čekala.
Nema problema. Trčala sam krugove.
Upoznajte dr. Huana Kvestu. Huane, upoznaj Elizabet Arčer,
mog starog pacijenta i olimpijca kancelarije.
Zdravo Elizabet.
Dva ljekara nikad nisu dobar znak.
Danas je izuzetak. Huan nije onkolog.
On je ortopedski hirurg. -Bol u leđima koji osjećate
je sa mjesta odakle je uklonjen osteosarkom.
Ali ovo nije remisija. Pregledali smo vaše PET snimke,
i nemate više raka.
To je odlično. Pa...
zašto dva ljekara?
Kada je tumor izvađen, postavljena je metalna pločica zbog stabilnosti.
Nažalost se pomjerila. Zbog toga osjećate neprijatnost.
Popravka traži još jednu operaciju.
Ali ste u dobrim rukama dr. Kveste.
Je li ovo moja greška?
Nije uopšte. -Jesam li se pomjerila na način na koji nisam trebala?
Radim dosta istezanja. -Ne, prošlo je 10 godina.
Tokom vremena tijelo se mijenja i metal može ići sa njim.
Da sam otišla kod ljekara ranije, možda mi pločica ne bi ni trebala,
i možda tumor ne bi tako brzo narastao.
Liz,
ništa što se desilo nije vaša greška.
Razgovarali smo o ovome.
I zašto pitati zašto, i teško je stati.
U redu.
Uradimo operaciju.
Naručujem 6 jedinica plazme za povećanje hemostaze.
Pločica uklonjena.
Gdje je tkivo ožiljka?
Molim? -Pogledaj.
Pozovi Maksa.
Ovo je mjesto prethodne operacije.
Nema puno štete. -Tačno.
Da je značajan tumor uklonjen iz ovog područja,
veliki komad leđne moždine bi bio izvađen.
Vidjeli bi gomilu neregularnog tkiva ožiljka.
Umjesto toga je samo jedan čist rez.
Rak je nije stavio u kolica Maks.
Izgleda da je to uradio hirurg.
Mora da je imala dosta snimanja od tada.
Neko bi vidio... -Ne, ne sa pločicom.
Nemoguće je bilo uraditi magnetnu
i bilo bi previše artefakata na CT snimku
da se čisto vidi. -Postojao je strukturalni razlog
da pločica bude tamo, je li tako?
Nijedan koji mogu vidjeti.
Znači mi smo ovo uradili.
Ljekar Nju Amsterdama je presjekao njenu kičmenu moždinu.
I stavio je pločicu unutra da to pokrije.
Imala je rak. To je bilo stvarno.
Da, ali je nije to stavilo u kolica. Mi smo i zaslužuje da to zna.
Hoće. Naravno da ćemo joj reći.
Odmah. -Treba da vidimo izvještaj sa operacije.
Trebamo pričati sa tim hirurgom. -Nema razloga da joj ne kažemo odmah.
Nemamo sve činjenice. A ako griješimo u vezi ovoga,
ako joj damo više dezinformacija...
Sačekajmo dan. 24 sata da saznamo istinu,
a onda ćemo pričati sa njom skupa.
U redu. Septalni mišićna izraslina izolovana i isječena.
Spremna za patološku potvrdu.
Srce bi sada trebalo da je popravljeno dr. Djuk.
Vrijeme je zatvaranja. -5-0 konac na štapu? -Tako je.
Flojde, ovo nije kardiomiopatija.
Ali srce joj je bilo hipertrofirano.
Apsolutno i bio si u pravu za operaciju,
ali je ovo zbog infiltracije abnormalnih krvnih ćelija.
Bojim se da ova cura ima leukemiju.
Leukemija. -Na sreću, otkrili smo je rano.
Ali će joj biti potrebna transplantacija koštane srži.
A ja joj ne mogu pomoći?
Vaša krvna grupa ne odgovara. AB pozitivna je prilično rijetka.
Stavio sam Makajlu u registar donora,
ali moram biti pošten sa vama. Moglo bi trajati mjesecima.
Znači trebate krvnog srodnika?
Ako možemo naći nekoga ko odgovara,
šanse bi bile znatno veće od čekanja.
Znate, nikad nisam bila tip žene
koja moli muškarca da bude u životu djeteta.
Makajlin otac je živ.
Ona ne zna, a ja to ne želim.
Ako treba da ga zovem...
naći ću snagu.
Ili ja to mogu uraditi.
Mislim, da, ako to... ako to pomaže.
U redu.
Ovo je Sofoklova drama.
Filok... tatas?
Ne. Blizu. "Filoktet."
Pisana je tokom Peloponeskog rata,
i dosta se fokusira na teme o invalidnosti,
lojalnosti i zaboravu unutar vojske.
Smatra se etičkom tragedijom.
Cilj joj je da podstakne određen osjećaj dužnosti
kod Grka tokom rata. -Je li na engleskom?
Zapravo koristimo jednog od mojih omijenih
prevodioca svih vremena.
Mene. Zadržite aplauz.
Amalija, igrat ćeš ulogu Neoptolemusa. -Neo... šta?
To je dobro. Sviđa mi se. Skratit ćemo na Neo.
Neo je nekad bio poslušni vojnik
koji se nije slagao sa pretpostavljenim oficirom
i odlučio je da konačno ustane i kaže nešto.
Pukovniče, vi ćete igrati Odiseja, našeg komandanta.
Da bude lakše, zašto vas ne bi zvali Otis?
Otis želi da maršira sa njegovim ratnicima u pobjedu,
ali je suočen sa posljedicama izbora
kada je napustio jednog od svojih najboljih vojnika
nakon što je bio teško ranjen. -Nikad nisam nikoga ostavio.
Nisam rekao da jeste. Sada, konačno...
Nejtane, ti ćeš igrati glavnu ulogu Filokteta.
Dobro, tvoj lik je bio teško ranjen,
i izbačen je iz vojske i ostavljen sam na otoku.
Ostatak vas će biti moj grčki hor.
Ne mogu pjevati.
Sumnjam u to, ali nećeš to morati.
Kako je ovo terapija? -To je dobro pitanje.
Kao što je Nejtan mudro izjavio,
on nema riječi kojima bi iskomunicirao kako se osjeća.
Ova predstava vam ih može dati.
Dobro? Još jedna stvar. Zavjesa se podiže u četiri.
Čekajte, radimo ovo pred ljudima? -Da.
Nakon tonskog signala snimite poruku.
G. Bel, ovdje dr. Rejnolds
iz bolnice Nju Amsterdam.
Žao mi je što vam javljam da je vašoj kćerki
dijagnostikovana leukemija.
Sada joj treba transplantacija koštane srži,
i zovemo rodbinu da vidimo imamo li poklapanje.
Znam da ste se udaljili od vaše kćerke
i niste je vidjeli dugo, ali...
ona vas sada treba. Možete spasiti njen život.
Budite heroj. Samo se pojavivši...
što je nešto...
Što bih volio da je moj otac uradio.
Nalazi prije operacije, patologija.
Hirurški izvještaj. Ljekar Džerald Tolman.
Znaš ga?
Ne. Otišao je 2011. To je bilo prije mene.
"Tokom procedure, otkrio sam tumor
"koji je obavio pacijentovu kičmenu moždinu.
"Nemoguće ga je bilo ukloniti bez presjecanja kičme.
Pločica je bila neophodna za održavanje stabilnosti."
To je potpuna laž.
Kao što je Kvesta vidio.
Znaš li ko je još bio u sobi?
Da. Imamo Maksine Vest, anestezija.
Džo Mekgrejn, instrumentarka. Eša Bašar, dežurna sestra.
Šta? Specijalizant je bio...
Klint Hartman.
Maks, Maks... molim te, šta god namjeravaš uraditi...
Zaslužio je.
Pa sam rekao gledajte. Karte za avion su ono što vaš ljekar
dobije kad ga ne volite. -Ostavite nas same, molim vas.
Maks.
Šta je bilo?
Lagao si.
Maks. Rekao sam ponovo i ponovo
da nije bilo ičega što mogu uraditi. -Džordža... -Nisam ovdje...
da pričam o njoj.
Dobro, šta onda?
Elizabet Arčer. Džerald Tolman.
Stajao si tamo kada ju je doživotno smjestio u kolica.
Poričeš li to?
Ne mogu.
Dr. Tolman je bio šef odjeljenja. To je bila moja treća operacija.
Napravio je grešku. -Grešku?
I držao si to tajnom.
Insistirao je da zaboravim...
ono što sam vidio.
To je ono što ljekari rade. Tako vodimo računa jedni o drugima.
Pokušao sam mu vjerovati. Želio sam mu vjerovati.
Ali sam znao da neću moći živjeti sam sa sobom,
i za razliku od svih ostalih koji su bili u toj sobi,
ja sam ga prijavio.
Prijavio si ga? -Idućeg dana.
Nema podataka o tome. -Nisam iznenađen.
Oprosti. Prijavio si ljekara
koji je prikrio nestručnu operaciju,
i nema podataka o istrazi?
Kome si ga prijavio? -Dekanu.
Piteru Fultonu.
Rekao sam mu sve. Ništa se nije desilo.
Otise, hoću da dođeš s lijeva, sjećaš se?
Zašto se uopšte moram kretati? -"Prilagodite radnju riječima,
a riječi radnji." To je Hamlet."
Iko?
Nema veze. Od istog mjesta. Naprijed.
Naprijed, moj gospodaru.
Onamo je pećina za kojom tragasmo.
Trebamo li reći "tragasmo"?" -Da, "tragasmo".
Samo...
nastavite ljudi. Vraćam se za trenutak?
Dolazim.
Šta misliš da radiš? -Pozorište. -Grčka tragedija?
"Filoktet?" -Da. Mislim da će biti ljekovito.
Mislim da je suludo. -Zašto?
Igi, Natan ne može igrati vojnika
ranjenog u ratu i odbačenog od vojske.
Zašto ne? -Jer je on vojnik
ranjen u ratu, a odbačen od vojske.
Nije odbačen. Izgubio je nogu.
Ne možeš ga tjerati da oživi to iskustvo.
Previše je bolno.
Šta misliš na neki drugi komad? Nešto lakše?
Kao? -"Mama Mia."
To je mjuzikl. -Dobro. "Mričakatika."
Nije mi poznato.
Sanskrit komad napisan u 4 vijeku pne
od Baše. Komedija, radosna gužva.
Nisam zainteresovan. Držaću se Sofokla. -Mislim da je velika greška.
Zašto toliko brineš? Odabrao sam Filokteta s razlogom.
Tekst daje riječi o najdubljim
i najranjivijim mislima i osjećajima vojnika.
Zato sam ga odabrao, jer je to ono što im treba, u redu?
Je li Nejtan rekao da ne želi da radi ovo?
Ne. Ali je on moj pacijent.
Da, ali je i moj pacijent takođe.
Razumijem da vam je trebalo neko vrijeme
da se vratite na noge nakon prve operacije.
Da, ali zato jer nisam uzimala analgetike.
Da, pričao sam sa vašim bivšim terapeutom, dr. Ligonom.
On je najgori, zar ne?
Zbilja ga ne znam tako dobro.
Da, ne morate.
Dobro, složio se da ste spremni za drugu proceduru.
Stvarno? Spremna sam?
Da, ali prije nego zakažemo,
treba da raspravljamo o vašoj postoperavnoj njezi.
Možda ste se ranije odrekli lijekova...
Ne, znate šta? Stvarno ih ne trebam.
Vjerujte. Radim na nekim mentalnim vježbama...
Ne. -Ne?
Dr. Blum, cijenim vašu posvećenost trezvenosti,
ali nećete moći proći psihički kroz ovo.
Ali radila sam to ranije. Mislim, bilo je teško...
Ovaj oporavak će biti puno bolniji. I sigurno puno važniji.
Ako odugovlačite, mobilnost vam može biti trajno narušena.
Nema načina da prođete kroz ovo bez analgetika.
Pitanje nije da li ćete uzimati lijekove,
već da li ćete naći način da to odgovorno prihvatite.
On vas čeka. -Mogu li vam pomoći?
Da, vi ste dr. Rejnolds? -Da.
Ja sam Mekejlin otac.
Rez treba ostati suh najmanje 48 sati.
A kada se probudi... -Budna sam.
Kako je prošlo?
Je li pločica popravljena?
Uklonjena je.
Ne razumijem.
Dr. Kvesta ju je izvadio.
Ali ako je izvađena, kako ću sjediti?
Ispalo je da vam zapravo nije potrebna.
Ovo nema smisla.
Ne mogu sjediti u stolici bez te pločice.
Moram biti u stanju da sjedim, jer ako to ne mogu,
ne mogu učiniti ništa.
Imamo uskoro odgovore Elizabet, obećavam vam, ali...
ali za sada vam samo to mogu reći.
Tako. Uđite unutra.
Oprostite na neredu. Da sam znao da će biti dan inkvizicije,
pospremio bih. -Žena u kolicima.
I mislite da sam je ja stavio tamo.
Čovjek sa kojim trebate pričati je dr. Džerald Tolman.
Ovo nije stvar lošeg ljekara. Ovo je zataškavanje.
Stavili ste integritet bolnice...
Riječ o kojoj mislim nije integritet, već tužba.
Slučajevi kao ovaj zatvaraju bolnice.
Imam samo nekoliko minuta prije nego se moram obratiti odboru,
pa mi dozvoli da preduhitrim 5.000 advokata
koji dolaze po tvoj skalp postavljajući jedno pitanje.
Šta si do đavola ti mislio?
Smiješ li se Pitere?
Žao mi je. Pokušavam izvući moje posramljeno lice,
ali nikako ne izlazi.
Možda bi želio obići Elizabet dok se oporavlja.
Dobro. Staviću na stranu uvrijeđenost vašeg moraliziranja
i fokusirat ću se na Nju Amsterdam.
Zabrinuti ste oko tužbi.
Da sam krenuo na Tolmanovu licencu,
ne samo da bi me tužio, već bi i dobio.
Klint Hartman je bio spreman da svjedoči.
A šta misliš kome bi porota vjerovala?
Džeraldu Tomlanu, šefu neurohirurgije
sa spiskom pohvala dužim od tvoje ruke,
ili njegovom 28-godišnjem specijalizantu Klintu?
Znači tvoj odgovor je bio da ne uradiš ništa?
Ne, moj odgovor je bio da ga povučem iz rotacije
i najurim ga iz bolnice
i da se postaram da nikom više ne naškodi.
Nema tužbi. Nema novinskih naslova.
Jedini trag je žaljenje za Elizabet Arčer,
koje usput budi rečeno, dijelim.
I saznanje da s obzirom na moje odluke,
bolnica ima odjeljenje neurohirurgije da ga vas dvoje sjebete.
Trebao si otići na odbor.
Diletantima? Milijarderima?
Bili su tvoji zaposlenici. -I nije bila ljekara među gomilom.
Znaš li ijednog od tih ljekara, madam Baterflaj?
Znaš li? Ljekare, koji će ako ovo izađe,
izgubiti njihove poslove, njihove profesije?
Zaštitio sam ih.
Vodim računa o svojima i to je moja zaostavština.
I čovječe, ponosan sam na to.
Tvoja zaostavština je duboka greška u procjeni,
koju mogu dovesti u vezu sa onom koju sam sama učinila
kada te nisam najurila ranije.
Pogrešan kraj Gudvinovog konja. Kako mi to nedostaje.
Ugledao sam se na tebe.
Znam.
Kao lider...
Jedino pitanje vrijedno postavljanja...
Ako je cijena koštanja zaštite Nju Amsterdama
tvoja savjest, bi li je platio?
A ako je odgovor ne...
Onda nisi lider kakav misliš da jesi.
St. Fransis u Filadelfiji,
Rouz Hil u Portlandu, Okružna dječija u Čikagu,
bolnice u kojima je radio otkad je osakatio Elizabet Arčer.
Da se upitaš zašto se toliko pomjerao okolo, zar ne?
Učini da se upitaš, koliko još Elizabet Arčer ima tamo?
Radimo ono što moramo da preživimo. -Ti radiš.
Postarat ću se da taj čovjek nikad više ne podigne skalpel. -Maks.
Lideri donose odluke koje ih drže budnima noću.
Ako spavaš dobro,
ne radiš svoj posao.
Nisam nikad radio ništa slično.
Zapravo je prilično jednostavna procedura.
Dat ćemo vam regionalnu anesteziju. Na taj način nećete osjećati iglu.
Je li to ona?
Tako je porasla.
Mislim da bi trebali nastaviti.
Bila je samo malena stvar kada sam je zadnji put vidio.
Koliko je prošlo?
Ne znam.
11...
12 godina. -12 godina.
Vi... i dalje mislite na nju?
Mislim, iako... -Vaš otac je okolo?
Ne.
Možda to ponekad i nije loša stvar.
Pa... odobrena mi je druga operacija.
Bože, to je... to je odlično, zar ne?
Da, da, odlično je.
Ali dr. Handler kaže da trebam uzimati lijekove za bolove.
To je moja jedina šansa za pun oporavak.
Biti u hitnoj znači biti brz na nogama.
Ne mogu... Ne mogu rizikovati moju mobilnost.
Ali ako to pokušam bez lijekova...
ne znam. Ako...
ako bol bude tako jak kao što dr. Hanler kaže, onda...
Onda bih se mogla vratiti drogama.
Kako god, htjela sam da znaš, zbog mojih testova i svega...
Loren, možemo modifikovati tvoj ugovor nadzora
da ti dozvolimo prepisane lijekove.
Ali što je važnije, mislim da trebaš nekoga kome možeš vjerovati
i ko može dijeliti tvoju medicinsku odgovornost...
da uzimaš kad ti je potrebno. -U pravu su. Nazvat ću moju majku.
Voljela bih biti ta osoba.
Vjeruj mi. Ne bi.
Tvoj prijatelj.
Radimo to pred svim posjetiocima?
Da, ne samo pred posjetiocima. Pozvao sam i osoblje.
Da. Donijeli ste uniformu. Lijepo.
Moja žena ju je donijela.
Dobro, glumci, molim vas. Dođite u krug.
Pa... kada ne stojite ovdje
govoreći vaš tekst, volio bih da sjedite na klupi.
Ono što je najvažnije, sjetite se da trebate ostati otvoreni,
prisutni i dozvolite da Sofokle bude vaš glas, u redu?
Gdje je Nejt? -Tamo.
Zašto ne bi ostali u prostoru, dobro? Osjetite ga.
Nejt. Upravo počinjemo.
Ne mogu ovo dr. From. -Naravno da možeš. Samo čitaš.
Ne, pokušao sam. Ne mogu.
To je previše.
Ne možemo uraditi ovo bez tebe druškane. -Znam, znam.
Ali ova uloga sam ja. -Da.
To je moje iskustvo. Moje riječi.
Ne mislim da ih mogu izreći. Ja...
Ja ih mogu izreći za tebe.
Viže? Šta ti...
Ako uzmeš mene...
ja ću preuzeti Nejtanovu ulogu.
U njegovu čast.
To... to je stvarno lijepa ponuda Viže,
ali ovo je nekako za vojnike. Znaš na šta mislim?
Viže... u redu. Sačekaj.
Moji prijatelji.
Ja sam Viže Kapur.
Bio sam u 4.-oj indijskoj pješadijskoj.
Sa vašom dozvolom...
volio bih se pridružiti družini.
Zašto mi ovo sada govorite?
Jer sam vidjela kako preispitujete sebe toliko puta.
I krivite sebe.
Sada znate da ništa od toga nije bila vaša greška.
Bila je naša.
Znači, sve što mi se desilo je bila laž.
Tumor je bio stvaran, ali...
niste trebali završiti u kolicima zbog toga.
Svakih šest mjeseci sam vam dolazila,
provjeravali ste me, radili snimke, govorili da sam bolje.
Nismo imali načina da možemo vidjeti ovo bez uklanjanja pločice.
Znači želite zlatnu zvijezdu jer ste mi konačno rekli istinu?
Ne. Ne, želimo...
Nije me briga šta želite.
Evo šta će se desiti. -Elizabet... -Ne.
Naći ću najkrvožednijeg advokata za nesavjestan rad koga mogu,
i tužbom ću vas vratiti u Kameno doba.
Gdje je g. Bel? -Završio je donaciju i otišao.
Dr. Rejnolds. Hvala što ste popravili moje srce.
U svako doba. -Je li bilo teško naći donatora?
Ponekad jeste, ali smo danas imali sreće.
Mogu li ga upoznati?
Žele da ostanu anonimni.
Znaš kako, neki ljudi
smatraju da je bolje da su na distanci.
Odmah se vraćam. U redu? -U redu. -Odmah.
Dobijanje koštane srži je prvi korak.
Sada moramo da je upotrijebimo. Da bi to uradili,
moram da očistim njen sistem sa hemoterpaijom,
i da ga ponovo izgradim sa očevim matičnim ćelijama.
Dug put.
Ali ima velike šanse.
Hvala što ste pozvali oca.
Bili ste u pravu u vezi njega.
Valjda sam samo mislio da mu je više stalo.
Znate? Da će se vrtiti ovuda,
i da će uraditi ispravnu stvar.
Pa i jeste. Pojavio se.
Možemo mu biti zahvalni na tome, zar ne?
Znao sam da ćeš doći šepajući... -Oladi i slušaj.
Nakon operacije ću morati da uzimam tablete za bolove.
Pošto ne vjerujem sebi, trebam nekoga ko će biti glavni za to,
nekoga ko će me poslati do đavola
ako tražim više nego je prepisano.
Neko ko razumije da je za zavisnike bol sigurniji od uživanja.
Neko ko ima visok prag za verbalno zlostavljanje,
neko koga ne dotiče moja patnja i ko bi mogao sadistički da uživa
u kontrolisanju moje dnevne volje da živim.
Ono što mi ne treba je prijatelj.
Jesam li luda ili si ti moj čovjek?
Izgleda oboje. -Dobro, pa... -Prestani pričati Loren.
Da budem jasan. Bio sam na ovom tvom putu nekoliko puta,
pa znam sve trikove, sve izgovore, i sve te laži.
Nećeš se izvući ni sa čim.
Kao vjerovatno patološki najiskreniji ljekar,
pretpostavljam da si već rekao Elizabet Arčer istinu.
Tačno si pretpostavila. -Vjerovatno pametno. Previše ljudi zna.
Izaći će napolje. Bolje biti ispred toga.
Velika cifra.
Dovoljno velika da se nagodi?
Vjerovatno, ali se nadam da neće.
Hoćeš da nas tuži? -Ti i Fulton ste kao na suprotnim stranama,
ali niste. Oboje zagovarate zataškavanje.
Jedina razlika je da ti pišeš čekove.
Bolje nego manipulisati ženom. -Ali ne tako dobro kao izaći u javnost.
Pišem novu politiku. Potpuna transparentnost.
Želim da kažem svijetu za Tolmana i neka čipovi padnu gdje mogu.
To je jedini način da se Tolmani ponovo ne dese.
I on će nas tužiti. -Pa neka ga.
Ne misliš o tome Maks. Ako prijavimo svakog lošeg ljekara
i sestru svijetu, naša slika će se srušiti.
Bit ćemo bolnica gdje ideš da budeš ubijen.
Ne, bit ćemo bolnica gdje ljekare držimo odgovornima.
I bit ćemo bolnica koja podržava svoje pacijente bez obzira na cijenu.
Znam da ovo nije savršeno riješenje,
i znam da će biti posljedica, ali...
ovo je jedini način.
Nadam se.
Naše karijere će zavisiti od toga.
Vojniče, usuđuješ mi se prkositi?
Zar ne vidiš moju ruku na maču?
Ne bojim ga se gospodine. Dugo sam marširao pod vašim barjakom,
ali danas... ste okrenuli leđa jednom od nas.
Tako ste nam svima okrenuli leđa.
Moji postupci moraju uzeti u obzir mnoge, vojniče,
čak i na štetu nekolicine.
Stojim iza moje odluke, jer je moja obaveza i dužnost da to učinim.
Onda više neću slušati vašu komandu gospodine.
A za vašu dušu ću se moliti.
Navikao sam se na moju službu ovdje.
Podnositi je kao biti izgubljen u snu.
Vaš medicinski karton.
Ali danas, moje su oči otvorene.
Danas se budim. Predugo sam trpio nedaće.
Bol od postupaka onih kojima je bilo povjereno da me štite.
Lažirajući, moja prošlost ne treba me odrediti,
čak i dok stojim bojeći se ponovnog buđenja
mojih istinskih ranjivosti.
Želio bih pozvati oca na vjenčanje.
Napokon je došlo vrijeme da se napusti ovo ostrvo.
Da odem, nikad da se ne vratim.
Dobro je o dome.
Ne čekaj više na moj povratak.
Naprijed moram nastaviti
sa snagom u svakom koraku...
Zauvijek progonjen uspomenama...
čovjeka kakav sam nekad bio.
Moj stari dom...
je sada iza mene.
Vjera je moj novi dom.
Ljudi, moji glumci, svi. Kakva divna izvedba.
Nisam znao.
To nije nešto o čemu želim da govorim.
Do sada. -Dođi.
Ko je tamo?
Odmah se vraćam.
Šta radite ovdje? -Njena ideja.
Znam kako si rekao da ne želiš strance
u tvojoj kući, ali mi nismo stranci.
Prilično sam sigurna
da imaš pun sudoper prljavih tanjira.
Samo da se zna, ne perem prozore.
Loren, jedva možeš stajati. -Istina, ali sam dobra u komandovanju.
U redu je pustiti ljude unutra.
Fixed by: BOTANICMAN