New Amsterdam sykehus.
Alvorlig karbonmonoksidforgiftning. Det kommer ambassadører også.
Send han til Amsterdam.
Går inn.
Dr. Sherman til røntgen. Dr. Sherman til røntgen.
De fine legene takket nei til jobben.
Dekanus vil ha folk han kontrollerer, som ikke gir problemer.
Ingen av legene her har hørt om den nye.
Og hvorfor skulle de det? Han har hatt en klinikk i Chinatown i fem år.
Han skal ha forvandlet klinikken.
Ved å gi alle sparken. Sykepleierne også.
Direktører prater ikke med sykepleiere og gir dem ikke sparken.
Ti mot én på at han ikke holder ett år.
Der er du. Jeg visste at du ville rote deg bort.
Alle nye direktører roter seg bort.
God dag. Jeg holder ukentlige møter med sykepleierne og vaktmesterne, -
- så arbeidet blir givende og effektivt uten trakassering.
Og jeg tar oddsene.
- Henter du et klede? - Hun kom nettopp.
- Vent. - Hva?
- Hørte du det? - Hørte hva?
Hun er død, dr. Bloom. Ingen puls, ingen vitale tegn, rigor mortis.
Gi meg en defibrillator og et gjenopplivingsteam. Nå!
- Umulig. Hun er død. - Da dreper du henne ikke to ganger.
New Amsterdam har skole, fengsel og en FN-avdeling.
Vi gjorde det første keisersnittet her.
Sykehuset er offentlig. Pasientene trenger ikke forsikring...
- Dora, jeg kan historien. - Alle nye direktører må høre den.
- Hvor mange har du jobbet med? - Fem. På fem år.
Dr. Hana Sharpe!
- Max Goodwin, kan jeg hjelpe? - Så snilt. Velkommen.
- Hvorfor antrekket? - Jeg er lege. Hvor skal du?
Jeg skal på Megan Kellys morgen-TV før jeg holder et foredrag.
- La meg ta den. Alt det i lunsjen? - Så morsomt.
Vi ses i neste uke. Jeg spanderer lunsj på The Tavern.
I motsetning til tidligere forventer jeg at du jobber som lege.
Jeg vet ikke, men er ikke det jobben din?
- Du er morsom. - Det har du sagt allerede.
Jeg fortsetter å holde foredrag over hele verden.
Du har ikke råd til PR-en jeg gir sykehuset.
Jeg fortsetter å opptre på "Ellen", "Oprah" og andre med ett navn.
Noen må minne New York om at selv med små bevilgninger -
- kan vi konkurrere med de private innenfor alle slags behandlinger.
Vi ses i neste uke. Jeg spanderer lunsj på The Tavern.
Jeg liker henne. Vi beholder henne når hun kommer tilbake.
GASSLEKKASJE HOS FN
Unnskyld.
Max? Er alt bra?
Jeg ringer for å si hei. Gjør ikke folk det?
Folk, ja. Men ikke du.
Jeg prøver.
- Hvordan er...? - Du...
- Unnskyld. - Nei, du...
- Jeg vil bare spørre om leiligheten. - Den er kjempefin.
Stikker du innom og spiser soyasaus på gulvet?
- Har du hatt tid til å tenke? - Det begynner nå.
- Georgia, jeg må... - Redde verden? Bare gå.
Det jeg gjorde var feil. Jeg burde satt deg og barnet først.
Jeg skal forandre meg og vinne deg tilbake.
Du har tolv uker på deg.
- Hei, Reynolds. - Hei.
Jeg har tenkt på deg. Vil du ta en drink etterpå?
- Jeg kan ikke. - Jeg mener egentlig ikke en drink.
Jeg vet det.
Beklager. Beklager.
Beklager.
Er alt bra?
Der er han.
Min søster Luna og jeg ble født her på New Amsterdam.
Åtte år senere døde Luna her, -
- på grunn av en sykehusinfeksjon som kunne vært unngått.
Så det å jobbe her og kunne redde en annens søster -
- eller datter, -
- er en drøm for meg.
Hvordan kan jeg hjelpe?
Det er ikke et lurespørsmål. Jeg spør virkelig.
Jeg jobber for dere, så dere kan jobbe for pasientene.
Hvordan kan jeg hjelpe? Bare kom med det.
Er det sant? Ingen? Jøss.
Da begynner jeg.
Alle fra Hjerteavdelingen rekker opp hånda.
Ikke vær sjenerte. Rekk opp hånda. Bra!
- Bra. Takk. Dere får sparken. - Hva?
Alle som setter inntekter foran behandling må gå.
- Og jeg mener det. Ha det. - Mener du det?
Vi begynner forfra. Ok? Uten dere. Beklager.
Kan alle avdelingsledere rekke opp hånda?
Jeg forstår ikke hvordan dere holder sykehuset i gang med så lite hjelp.
Dere får 50 nye i administrasjonen.
LIS-leger skal ikke drive dette sykehuset lenger.
Uansett hvor mye universitetet tjener på arbeidet deres, -
- eller hvor mye tid dere får til å gjøre andre ting.
Jeg spør nok en gang.
Hvordan kan jeg hjelpe?
Du som ikke ringer advokaten.
Dr. Laura Bloom, akuttmottaket. Jeg vil fjerne venterommet.
- Hvor skal det være? - Jeg vil ikke ha det.
- Jeg vil legge pasientene i senger. - Avtale.
- Mener du det? - Ja, la oss prøve det.
- Ja? - Dr. Iggy Frome, leder psykiatrisk.
- Kan vi gjøre noe med sunn mat? - Hva vil du gjøre med den?
- Få litt. Til å spise på sykehuset. - Greit. Avtale.
- Topp. Takk. - Takk selv.
Systemet er for stort til at vi kan endre det, men vi er systemet.
Vi må forandre oss.
Si hva dere og pasientene trenger, uansett om styret har sagt nei.
La oss havne i knipe og bli leger igjen.
Ja vel. Takk for hjelpen. Gå til avdelingene deres. Takk.
Bloom, får jeg låne deg et øyeblikk?
Du må gjøre en halsbiopsi. Det går fort.
- Greit. På hvem? - På meg.
- Hei, jeg heter Alan. Jeg skrev... - Vi sier fra når legen har tid.
På barnekreftavdelingen gjør vi alt for at barna skal slappe av...
- Hun er flink. Det er hun. - Hvor lenge har du kjent det?
- Tror du hun drar tidlig? - Nei.
- Max? - Fire, seks, åtte uker, kanskje.
- Du ser trøtt ut. Vil du sove? - Sitt stille.
Lykke til med det.
- Hvem ringer? - Dekanus. For tredje gang.
- Ignorer han. - Max, hold munn.
- Hva står på hot-listen min? - Hva?
- Huskelisten, bare med et kult navn. - Ring dekanus.
- Etter det? - Jeg kan komme tilbake.
Hele FN sitter på akuttmottaket og en hjertepasient skal opereres.
- Hvorfor har jeg en hjertepasient? - Du har sparket kardiologene.
- Pasientene skulle flyttes. - Ikke disse.
- Kanskje du ikke burde sparket alle. - De var korrupte og late.
- Bortsett fra dr. Reynolds. - Hvordan vet du det?
- Les mappen hans. - Au.
- Dr. Frome? - Skriv deg inn og sett deg ned.
- Dr. Frome. - Det er for tidlig for vakten.
Dr. Frome! Dr. Frome! Dr. Frome! Dr. Frome!
Det går bra, jeg ordner det. Jeg klarer det, takk.
Bli med meg. Takk.
Det går bra, samme hva det er.
Det skjedde igjen.
Floyd Reynolds? Max Goodwin.
Jeg husker deg fra for én time siden. Da du sparket meg.
Yale, flott. Var du Skull and Bones? Scrull and Key?
De som tok inn en fattig, svart gutt. Medisinstudiet.
- Floyd. Hvorfor ble du hjertekirurg? - Jeg trenger ikke et skulderklapp.
Det får du ikke, med tanke på pasientene på avdelingen din.
- Jeg hadde gjort det samme. - Med den høyeste dødsraten i NY?
- Det er som om Beyoncé drepte folk. - Ja.
- Ikke glem ukulturen med å ta betalt. - Du gjorde ikke det.
Du tar betalt for færrest timer. Liker du ikke å operere?
- Jeg elsker å operere. - Hvorfor gjør du så få inngrep?
Pasientene mine trengte dem ikke. Man kan hjelpe dem på andre måter.
- Han er søt. - Det er nevøen min.
Jeg ansetter deg igjen.
- Som hva? - Leder for hjerteavdelingen.
- Den finnes ikke. - Bygg opp en. En god en.
Det handler bare om folks hjerter.
Du vet vel at systemet er korrupt?
Du kan ikke bare komme hit og hjelpe folk.
La oss hjelpe flest mulig før de oppdager det.
Du kan ikke si nei, du har pakket ut.
- Hun ble misbrukt av fosterfaren. - Når kan jeg omplassere henne?
Så kom hun etter å ha vært lenket til en radiator som en hund.
Når?
Hun er misbrukt tre ganger, og så vil du sende henne tilbake?
Vi har ikke noe valg.
E sier til O...
- Jeg beholder henne. - Hva?
- Jeg skriver henne ikke ut. - Til når da?
Til hun blir 18. Det er to år til.
Legger du inn en pasient for å holde henne unna fosterhjem?
Ja.
- Dr...? - Goodwin. Kall meg Max.
- Kan du snakke med pasienter? - Jeg har jo på joggesko.
Jeg har jobbet her i 25 år. Man må ha flere gir.
- Jeg kan være raskere. - Jeg mente ikke det.
Hold meg oppdatert. Ha det.
God ettermiddag. Jeg er dr. Vijay Kapoor, nevrolog.
- Hva har skjedd henne? - Jeg skal bare finne brillene mine...
Der var de. Takk.
Cyanose og rigor mortis, har fått Diazepam og Valium.
Patricias hjerne overbeviste hjertet om at hun var død, mens hun levde.
Vi tar prøver for å finne ut hvorfor.
- I mellomtida skal vi snakke sammen. - Snakke?
Snakke om livet deres, hvordan dere møttes og levde.
- Hva har det med dette å gjøre? - Alt.
Hent gjenopplivingsteamet.
- Svakt åndedrett. - Ta blodprøver og mål BNP.
- Vet vi hvem det er? - Vi fant et boardingpass i lomma.
Stopp. Flytt dere fra pasienten og ta på munnbind. Nå.
Vi har en pasient fra Liberia med symptomer på malaria...
- ...feber, tuberkulose eller... - Ebola.
Mistenker vi Ebola, varsler vi borgermesteren og CDC.
Pasienten ligger i et isolasjonskammer med undertrykk.
Kammeret er utstyrt med medisin som pasienten selv kan bruke.
- Og vi? - Ebola smitter ikke i lufta.
Får dere symptomer, havner dere her. Nå hjelper dere han.
Alle som er i kontakt med pasienten må ha på beskyttelsesdrakt. Alltid.
Bra.
Svaret på blodprøven kommer om 24-48 timer.
Tar en blodprøve klokka 13.10 på New Amsterdam sykehus.
- Mannen din sa at du tok Haloperidol. - I to år. Mot depresjon.
I fjor fikk du diagnosen Parkinsons.
- Kan noe forklare hva som skjer? - Ikke ennå.
- Jeg må ta flere prøver, så... - Flere prøver?
Hun har vondt, og det blir ikke bedre.
Mr. Martin, jeg må ha informasjon før jeg kan stille en diagnose.
Men dere gjør ikke noe for henne.
Vi skal gjøre noe. Vi skal snakke videre.
Hvor er brillene mine? Takk.
- Hva skjer? - Jeg vil se en lege.
Han vil bli utskrevet.
Ambassadør, jeg er dr. Goodwin, ny direktør.
- Du er herved utskrevet. - Takk.
Før du går, kan du sørge for at vaktene dine ordner noe?
Du blir utskrevet mot legens vilje.
De må se etter hjerneskade, tap av bevissthet og blødninger fra anus.
- Ambassadør? - Jeg tror jeg blir.
Kan jeg få tilbake menyen?
- Står til, ambassadør? - Bra.
Vi hadde trengt deg på generalforsamlingen.
Velkommen tilbake. Du ble forfremmet.
Ja, etter at jeg fikk sparken. Guds veier er uransakelige.
Pasienten fra Rikers hadde 17 sår, milt og aortadisseksjon.
Han er stabil, men det er noe for deg.
- Vil du ta en drink i morgen? - Jeg kan ikke.
- Du vet at jeg ikke mener en drink? - Ja.
Ok. Vent litt. Du prøver vel ikke...?
Lauren... Jeg synes du er flott.
Du prøver virkelig...
Jeg vil at vi skal være venner igjen. Kolleger.
- Men jeg trodde at vi... - Ja.
- Jeg trodde at du... - Det gjør jeg.
- Skal vi ikke prøve da? - Jeg skulle ønske jeg kunne.
- Fordi? - Fordi...
Jeg er voksen, jeg tåler det.
Fordi du ikke er svart.
Port!
Blyant, blyant, takk. Blyant, blyant, takk.
Jemma, blyanter og penner er ikke tillatt utenfor klasserommet.
- Den sitter fast i dagboka mi. - Da må jeg få dagboka di.
- Du får den tilbake i morgen. - Den er min.
Gi meg dagboka. Ikke gjør det. Vær så snill, Jemma.
Den er min!
Den er min! Den er min!
Dr. Frome sa at han ga deg den dagboka da du var ti.
Den er min.
- Kan jeg spørre hvorfor... - Det er det eneste som er mitt.
Jemma... Hva vil du at skal skje?
Jemma...
Hva vil du at skal skje?
Ingen har noensinne... spurt meg om det før.
Vil du bli her, Jemma? Vil du bli på New Amsterdam?
Vil du at jeg skal plassere deg i et nytt hjem?
Bare bestem for meg, dere gjør det uansett.
Behold den. Hva er poenget?
Få dem tilbake til utgangspunktet og gjennom systemet. Det er jobben min.
Om du ikke kan hjelpe Jemma som lege, hjelp henne som menneske.
- Har jeg lov til å gjøre det? - Det har du nå.
- Dr. Goodwin! - Hva er det?
- Dr. Kapoors pasient på 1208... - Ja, hvordan går det?
Jeg tror dr. Kapoor kommer til å drepe henne.
Max! Dette er etterforsker Rose fra NYPD og Bratton fra FBI.
Smittekontrollen advarte oss om en pasient med ebola.
NSA fant nettopp en video laget av ISIS.
De hevder å ha sendt en følger fra Liberia til New York med ebola.
Pasienten din er nå terrormistenkt.
- En mann kom til landsbyen min. - Hva het han?
- Ayan. - Etternavn?
Jeg vet ikke. Han viste penger han hadde tjent i USA -
- på å selge kufi-hatter og dashikier på Times Square.
Han tilbød å gi meg klær å selge og en flybillett for halve inntekten.
- Og du trodde ham? - Ja.
Han tok meg med til legen for reisevaksiner.
Hvor i USA ville han du skulle dra?
- Et ungdomshostell på Times Square. - Så hvorfor kom du hit?
Dette er det eneste sykehuset i USA jeg har hørt om.
- Han er ikke terrorist. - Vi har beviser.
Da hadde han dratt til Times Square og spredt infeksjonen til hele byen.
Han ble åpenbart lurt til å få noe injisert.
- Dr. Goodwin... - Lov meg å sjekke historien hans.
Jeg skal sjekke den.
- Hva betyr det? Jeg er ikke sort? - Pasienten er stabil.
Bra. Så, skal du svare på spørsmålet mitt?
Jeg er 35 år, vil bli gift og få barn, og at de skal være sorte.
Du vet du ikke bare kan bestille det?
- Men jeg møter heller ingen om vi... - Har oss?
- Jeg forventer ikke forståelse. - Jeg vil forstå.
Jeg har lenge hatt en plan om hvordan jeg vil livet skal se ut.
Hvilken del av planen var å ta meg med hjem?
Det var ikke det, men da jeg var med deg, glemte jeg planen min.
Nei. Beklager, jeg forstår det ikke.
Det er vel poenget. Du kan ikke.
Du forstår ikke hvordan det var å se sorte atleter med hvite damer.
Eller hvor forrådte sorte kvinner følte seg. Mamma, søstrene mine...
- Så du tar en for laget. - Jeg elsker sorte damer.
Jeg òg. Jeg ser ingen som byr deg på en drink.
Jeg ba deg holde meg oppdatert om 1208. Jeg tar pasienten fra deg.
Du skulle ha stilt en diagnose. Du skulle behandlet for Parkinsons.
Men hun har ikke Parkinsons.
- PET-scan. Sorte flekker på hjertet. - Artefakter.
Se nærmere.
For to år siden ble Patricia feil- diagnostisert og fikk Haloperidol.
Hun ble feildiagnostisert igjen og fikk Levodopa, som ødela søvnen.
Så hun fikk Hydroksyzin, og den giftige kombinasjonen ga hjertestans.
Men egentlig kjempet immunsystemet mot en svulst ingen kunne se.
Små, sorte flekker.
- Ondartet thymom. - Ja.
Hadde jeg behandlet henne videre, ville hun dødd av hjertestans.
Ved å gå sakte frem, kjøpte jeg henne et år til. Kanskje to.
Hvordan kan jeg hjelpe?
Når hun våkner, kan du hjelpe meg å si at hun skal dø.
Flytt Sugarman til onsdag, jeg tar det på Skype.
Bare sørg for at jeg har... Ron! Jeg sa JFK, hvorfor New Amsterdam?
Hei, husker du meg?
- Ba du sjåføren min kjøre meg hit? - Nei, vår sjåfør.
Ron jobber for New Amsterdam, og du òg.
- Mister jeg flyet... - Beholder du jobben.
Fordi du er en god lege.
Du får inn pasienter som ellers ikke ville kommet til offentlig sykehus.
- Så det handler om penger? - Om omsorg. Så hvorfor undervise...
...heller enn å pleie pasienter?
- Vi ses til uka. - Kom tilbake om 48 timer eller aldri.
Blanca? Hei. Dr. Frome fra New Amsterdam.
Takk for at du ville møte meg. Jeg tok med donuts.
Jeg har spist en allerede, beklager. Jeg spiste faktisk to.
- Jeg må på jobb snart, så... - Så klart.
Jeg ville bare at du skulle se denne.
En dagbok fra pasienten jeg nevnte, Jemma.
Ellers taushetsbelagt, men dette er det Jemma har fra fosterhjemmet.
Og et av de hjemmene var din mors.
Camila, ikke sant?
Camila var første fosterforelder som fikk Jemma til å føle seg trygg.
Så hun kunne vokse og være et barn. Etter at Camila døde...
...skrev Jemma flere sider om henne. Du kan få lese.
Mamma og jeg hadde ikke kontakt da hun døde.
Jeg visste ikke engang at hun hadde fosterbarn.
Jeg var en vrien unge å oppdra. Sta, vill. Dro da jeg var 16.
Det høres ut som Jemma. Tøff, men...
Jeg kan ikke være fosterforelder, om det er det du vil.
Beklager, dette var et skudd i mørket.
Takk for at du møtte meg.
Kan jeg gi denne til deg?
Du trenger ikke levere den, jeg henter den. Men kan du ta den?
- Hvorfor det? - Jemma fikk din mors kjærlighet.
Den kjærligheten var ikke bortkastet.
- Jeg forstår det ikke. - Hadde jeg aldri Parkinsons?
- Og depresjonen? - Det var en svulst.
Den forstyrret immunsystemet ditt, og det utløste flere symptomer.
Patricia, hodet ditt er sterkt og motstandsdyktig.
Beklager at du ble fortalt noe annet.
Mrs. Martinez... Du kan bli her.
Men i dette tilfellet er behandlingen verre enn sykdommen.
Og med så lite tid vil du kanskje være et annet sted?
- Nei. Bli her, så blir du bedre. - Nei.
Jeg vil dra hjem og møte foreldrene mine og jentene mine.
- Jeg har ikke sett dem på 11 år. - Det er en vidunderlig idé.
Vi kan ikke dra hjem. Det er Chiapas.
Vi krysset grensen uten papirer. Drar vi tilbake, arresterer de oss.
Jeg må dra hjem.
- Ambassadør? - Ja?
- Kan jeg be deg om en tjeneste? - Så klart.
Du må hente hjem to av dine statsborgere.
Jeg har en akuttsituasjon her!
Kan noen hjelpe meg med drakta?
Alain, du må ta oksygenmaska.
Alain! Den er rett over deg.
Hjelm, nå!
Glem det.
- Jeg går inn. - Vent, dr. Bloom!
- Bloom! Kom deg ut derfra nå! - For sent, jeg er allerede inne.
For mye blod, jeg ser ingenting.
- Du trenger adrenalin! - Jeg må fortsette å pumpe.
Adrenalin først, oksygen etterpå.
- Gi ham 10 ml. - Det er for mye.
- Ikke for dette. - Pulsen blir for høy.
Ti, hardt og fort. Nå!
- Lauren... - Jeg vet hva du vil si. Det var dumt.
Lauren... Hansken din.
Doktor...
- Beklager, jeg kan ikke prate nå. - Det er noe galt med babyen.
- Hun blør. - Jeg trenger transabdominal ultralyd.
- Vi må sette drypp. - Blodtrykk 160/110.
- Vi trenger fosterovervåkning. - Hva kan jeg gjøre?
- Kom deg vekk. - Dette er kona mi.
Og hun trenger deg.
Én, to, tre.
- Babyen er i fare. - Jeg er her. Jeg passer på.
Nei, bare fokuser på meg. Jeg er her.
Ultralyden er på.
- Hun har forliggende morkake. - Hva er det?
At morkaken din blokkerer livmorhalsen.
- Kortikosteroider. - Og en enhet O-negativ.
- Dette er på grunn av meg. - Det er ikke din skyld.
Georgia, om vi ikke kan stoppe blødningen, må vi ta keisersnitt.
- Babyen er ikke klar. - Vi har ikke noe valg.
- Blør hun fortsatt? - Hun blør mindre.
Jeg vil fortsatt ha blod. Har noen babyens puls?
- Jeg finner den ikke. - Hva?
Jeg finner ikke babyens puls.
Suzanne...
- Kom an. - Det går bra.
- Suzanne! - Hvor er du?
- Der er du. - Herregud!
- Det ser bra ut. - Det går bra.
Har babyen fått et navn?
Aluna.
Dr. Frome?
- Mamma! - Jenta mi!
De trodde sprøyta du fikk i Liberia var ebola, men det var ikke det.
Det var lassa-virus, som er like dødelig. Unntatt, som dr. Bloom vet:
Lassa-viruset kan behandles med medisinene vi har gitt deg.
- Vil du ta en drink? - Nå?
- En fin whisky og en prat? - Ja. Jeg kan trenge en drink.
- Dr. Sharpe. - Jeg håper jeg ikke forstyrrer.
Nei, jeg bare...
Søstera mi var på dette rommet for en stund siden, og jeg bare...
...introduserte henne for noen.
Jeg var på bondens marked.
- Ja? Kjøpte du noe? - Nei, det var utsolgt.
Jeg har forandret litt mens du var borte.
- Jeg trodde ikke du skulle komme. - Ikke jeg heller.
Det er så mye død her. Det preget deg, gjorde det ikke?
Nei, faktisk ikke Jeg ble immun, det er enda verre.
Så hvorfor kom du tilbake?
På grunn av deg.
Folk er gira, Max. For første gang på lenge er de gira for å være leger.
Jeg vil også være gira.
- Men du må roe ned. - Ja. Jeg hører det ofte.
Du har kreft.
Plateepitelkarsinom.
Men du visste det, gjorde du ikke?
Hvordan kan jeg hjelpe deg?
Text: Tone Hansen & Audun Bie www.sdimedia.com