Ами под бюрото? - Проверих. Не е там.
В Банята? - Не е и там.
Може да е между възглавниците на дивана.
Кога точно забеляза, че липсва?
Честно казано. Загубих дискa, на г-н Капуто, преди седмици.
Алийша! - Не откачайте, някъде в тази сграда е.
Принтирах си сандвич и той заби между два пълнителя с мазнини,
затова оставих г-н Капуто.
Не бива да използвате два пълнителя с мазнини.
Ти ли счупи принтера, Алийша? - Не ме интересува!
Ако не го намериш, до 20 минути, ще влезеш в неговия аватар
и ще изпълняваш ролята на г-н Капуто, докато жена му умре!
Заемам се. - И, Нора,
гледа ли задължителното HR видео
за предотвратяване на романтика на качен-ангел?
Гледах го, да.
Разбра ли го? - Да.
Тогава ще ми обясниш ли, защо те намераме заспала,
в обятията на качен, в 6:00 ч. Тази сутрин?
Дойдох късно снощи, за наваксам с работа,
и съм се унесла. Никога няма да се повтори.
Добре. Защото ако се повтори, ще те смъкна до...
На колко си в момента? - На 5.8.
Ще те смъкна до 4.8.
Не!
Няма такова 5.8 ти си на 4.8
Ще те смъкна до 3.8, ей така.
А ти Батя, не знам
какво има в онези мътни буркани под бюрото ти, но това тук е офис.
А не някаква балтийска фабрика за воня!
Не съм виждала да си играл шах в нито един от спомените ти.
И аз не знаех, че съм умен?
Стана проблем, че заспах до теб, снощи.
Човече. Това е брутално.
Аз съм виновен.
Не, не. Беше забавно. Готино. Аз съм голямо момиче.
Мразя това място. Наблюдават ни постоянно.
Проблемът бе, че заспах на бюрото
и хората ме видяха, когато дойдоха на работа.
Може да си нагласиш аларма следващия път.
Интересно.
В апартамента ти има будилник.
Може би трябва да те поканя в апартамента ми.
Може би трябва.
Ако ще правим, това отново,
ще трябва да говоря с Ингрид. Дължа й поне това.
Плюс това, тя може да ме изтрие.
Така е.
Казвам се Ейми. - Здравей, Ейми.
Съпругът ми е мъртъв...
Искам да кажа качен, от три години.
Може да мине месец, без да се сетя за него.
Той не ми пише мейли или съобщения вече.
Може да е от настройките.
Трябва да се съгласите с договора за поверителност,
за да получавате, каквото и да било.
Мамка му.
Извинете ме.
Просто включете автоматично актуализиране.
Да преминем към вас?
Разбира се. Казвам се Ингрид.
Здравей, Ингрид.
Здравейте. И...
нещо ми тежи от известно време.
Целунах бизнес партньора на мъртвото си гадже.
Съжалявам. Каченото ми гадже.
Благодаря, че сподели, Ингрид. Случвало се е на всеки.
Мислиш ли да се виждаш с него?
Не.
Дори не го харесвам.
Просто се случи.
Той бе най-добрия му приятел. Дойде да търси твърдия диск на Нейтън,
една вечер, в която с Нейтън се бяхме скарали.
И преди да се усетя, бяхме в леглото.
Мислех, че каза целувка.
И чекия, добре?
По-доволна ли си сега?
Просто избери един!
Еха.
Без да нареждаш Lakeview, днес.
Няма начин. Това е страхотно. Баща ти...
Да. Ще ни гостува днес.
Искаш ли да се запознаете, да го разведеш наоколо, може би?
Да. Аз нямам... много късмет с бащите.
Бях човекът, който чакаше в колата, а не на прага на вратата.
Няма да те съди. Той е тук, само да разгледа.
И може да ми помогнеш да го навия.
Добре.
И едно последно нещо. - Да?
Шах и мат.
Чакай, какво? - Довиждане.
Никога не си губил игра, а?
Казах, че никога не съм играл игра.
Накара да изглеждам, като идиот. - Мислиш ли, че исках?
И така, обмислям да деактивирам Нейтън.
Не завинаги. Може би шест дни в седмицата.
Или...
да се оженя за него?
Трудна...
Да. Трудна ситуация. - Да.
Следващия? Джен?
Извинявай. Всъщност...
Направих малък списък със "за" и "против" замразяването на Нейтън.
Спокойно, Джен. Ще мине, толкова бързо. - Добре.
За...
Партньорът в "Cavern Investments" Джош Пицер е намерен мъртъв, снощи в Ингълууд.
Рисковия инвеститор и други девет души са били въвлечени
в измама за нелегални качвания,
като са платили по 1000$, за да бъдат главите им изгорени от фалшив скенер.
Забравих да кажа, че кадрите може да бъдат смущаващи на някои зрители.
Джош Пицер говори ли ти нещо? - Не.
Не е ли един дизайнер на якета, доста вталени и от бродирана кожа?
Боже, понякога...
Не. Един от повредените ти спомени, бе продажбата на "Beyond" в офиса му.
Говорих с него миналата седмица...
той е починал вчера. - Човече.
Мислиш ли, че има връзка? - Да.
Искам да се поровя и да видя, дали някой е проникнал в главата ти.
Съгласен ли си с това? - Да разбереш кой ме е убил?
Не, приключих с това. - Чакай, какво?
Да разбира се. Моля те.
Ако ще си играеш на детектив, ще ми помогнеш ли, да намеря господин Капуто?
Само бъди внимателна.
Боже мой!
Намери ли го? - Не.
Добре ли си? - Да! Баща ми е в магазина.
Удобно ли е?
О, да. Наслаждавам се на всяка секунда.
Чакай. Какво правиш?
Аз ще го направя. Благодаря ти.
Няма да се бавя, Лори.
Изглеждаш разтревожен. Седни.
Татко?
Тук ли си вече?
Аз съм, Нони!
Нони? - Млъквай.
Татко!
Искате ли да си купите дъвка Orbit? - Не ти искам глупавата дъвка!
Сдъвчи това!
Дъвка, дъвка.
Стана по-зле.
За.
Ако замразя Нейтън,
виждам как ще изживея остатъка от 20-те и 30-те си.
Добре.
Против. Приятелите и семейството му ще му липсват и ще остареят без него.
За. По-малко приятели, повече време за мен.
Добре, против.
Понижаваш шансовете си за интимност с мъжа, когото обичаш.
За. Спират ми тока и не мога да го платя заедно с всички екстри за Нейтън,
без да искам пари от баща си. - Любовта няма цена.
Така ли? Къде е съпругът ти?
"Kmart Villascape." - Ужас.
Добре. Благодаря, че сподели, Ингрид.
Добре ли си? - Да, да, готов съм.
Дай ми го.
Татко!
Добре, добре. Това не е ужасно.
Странно, но не ужасно.
Днес не носиш униформата си. - Не.
Не мога да реша какво да си взема. - Ще го измислиш.
Ако някой ми казва какво да правя, ще го правя.
Меден пъпеш.
Сър, да сър.
Ангел. - Да, красавецо?
Това е готино.
Нали?
Ей, бързо, как изглеждам? - Много добре.
О, Боже. Няма значение. Махай се оттук.
Татко, това е Нейтън Браун, който предложи да те разведе днес.
Приятно ми е да се запознаем, сър. - На мен също. Предполагам.
Ще ви оставям, момчета. Опитай се да се забавляваш, заради мен.
Гледай от веселата страна, като с мама. - Звучи добре, Нони.
Чао.
Нейтън, покажи ми удобствата на Lakeview.
Имам трудности с разбирането ви.
Намерих 7000 резултата за „врагове на Lakeview“.
За Бога!
Не, шегувам се с теб. Аз съм човек. Да тръгваме.
Мили Боже.
Всеки ден. Колкото можеш да изядеш.
Оха.
Това е приятеля ми Люк, който седи с Милдред Канерман.
Виж как се погаждат. - Странно. Тя няма цвят.
Да, тя е над 100 години.
Намирам това за отвратително.
Добре. Или... красиво?
Двама души, които едва биха се засекли в реалния свят
могат да си говорят и да станат приятели.
Когато той се е родил, тя е била на 72. Вдъхновяващо.
Доплатих за екстра гъвкавост, и сега, мога да си слагам краката зад главата.
Ще ти скоча, като върху граната. - Мога да ти отнеса краката.
Някакси, понякога се получава.
Ехо, Нейтън.
Харесвам пържолата си рядка.
Чакай, това е... - Да.
А няма нищо по-рядко от месото на черен носорог.
Трябваше да убият последния, за да програмират вкуса правилно.
Добре. Ами, това е храната.
Да продължаваме към следващата спирка.
Точно какво си го представях. Откачено отвсякъде.
Цифровото удължаване на живота не е нито истинския живот, нито Рая.
Не, не е.
Виж Нейтън, когато умреш, душата ти отива в Рая.
Така че, с каквато и симулация да говоря сега,
тя няма душа. Това е мерзост.
Или, няма душа. И никога не е имало.
И в известен смисъл, съзнанията и на двама ни са симулации,
моето на силиконов компютър, а твоето на компютър, от месо - мозъка ти.
Но душа има. - Добре.
Значи, очакваш да свириш на арфа на облак или нещо такова?
Ако ти кажа, че знам, че жена ми ме чака
и единственото нещо, за което си мисля откакто тя ме напусна,
е да я държа отново в обятията си, как би ме убедил да бъда качен?
Татко.
Нищо.
Значи вярваш във всичко това буквално?
Вярвам, че бях най-щастлив, когато всички бяхме заедно
и единственият начин да бъдем заедно отново,
включително и с Нора, е след, като всички сме мъртви.
Това страховито ли е?
Да. - Малко.
Благодаря ти!
Почти съм там. Погледни през прозореца.
Пресичам улицата. Идвам до минута.
Не закъснявам, отново.
Да не мислиш, че тръгвам от работа сега?
Да, ама не. Приземен етаж. Приземен етаж.
Не знам кой каза това.
Хей, Лийш.
Люси остави вратата отворена и компютъра включен,
мисля да надникна, докато тя е на обяд. Покривай ме.
Добре, ще ти пазя гърба, момиче.
Като в женския Джейсън Борн.
Ще те прикрия веднага след като открия г-н Капуто.
Къде...?
"Скъпа г-жо Слак,
не можем да възстановим обувките, които носихте цяла зима,
имат големи щети от сняг."
Това е едно от най-добрите места в Lakeview: салонът за спомени.
Тук преобразуват, който и да е твой спомен, във видео клип,
дори нещо от детството, което едва си спомняш.
Ще ми позволиш ли да надникна?
Да, добре.
Нямам какво да крия.
Какво да избера? Топ се простотии 2025?
Компилация подмокряне на легло? Гимназиален бал?
Ще се смиля.
Покажи ми последния път, когато сте спортували с баща си.
Предпочитам да не е това.
Искам да видя мъжа, който те е отгледал. Мисля, че казва много.
Имах предвид нещо по-скорошно. - Това е последно.
Едно... две... Готов ли си?
Да! - Три!
Направи го! Успя!
Справи се отлично, Нейтън.
Беше перфектно. Беше перфектно.
Къде е топката? - Къде е топката?
Изглежда е бил добър човек. Съжалявам за загубата ти.
Той не е мъртъв.
Поне не мисля, че е.
Дори не е сигурен, че знае, че съм мъртъв, така че...
Добре. Да тръгваме.
Леко, момиче.
Пак този човек? Навсякъде е. - Да, той е AI.
Тук съм съгласен с теб. Той е най-лошият.
Той определено няма душа. - Боже, не. Погледни го.
Весела езда, господа.
Почти не осъзнавах, че съм жив.
Само ходех по клубове и работих.
Бях, малко задник.
Но, сега проумях много неща.
Започвам да оценявам това, което имам.
Ако можех да се върна назад към всичко от преди,
не знам дали ще го направя.
Толкова те е променило това? - По някакъв начин, да.
Срещнах дъщеря ти тук, тя е по-добра от всеки приятел, който съм имал до сега.
Дори да изкараме хиляда години тук, ще ни се струва кратко време,
прекарано с хората, които обичаме.
Мисля, че това е най-важното.
Всъщност имаш някаква дълбочина. - Може би, дори душа?
Поне изразен характер. - И това става.
Хайде де. Намери ми нещо.
"Имам доказателство, че някой продава спомени на качени, на черния пазар.
Репутацията ви ще пострада ако го разглася публично."
Интересно.
Това малко прасенце отиде на пазар.
А това се прибра вкъщи.
Това малко прасенце хапна печено говеждо.
И това...
малко прасенце просто прави най-добрия секс.
Кой е това?
Не бях аз!
Кленови понички с бекон.
Олеле!
Прекрасно. Сега съм "Pac-Man".
Ние ли направихме това? - Може би.
Супер. Какъв ден само.
Това никога не се е случвало преди.
Какво по дяволите?
Тъкмо започвахме да се отнасяме един с друг, като равни.
Аха.
Ти все още изглеждаш страхотно. - Благодаря.
Пфу. Не и лицето.
Може да има пожар. Моля, обезопасете цялата Horizen...
Останете спокойни.
Използвате пожарните стълби до асансьора.
Алийша, къде е Нора?
О, ами... изтича навън.
Да не повярваш какви рефлекси има.
Може да има пожар в сградата.
Моля, обезопасете цялата интелектуална собственост на Horizen и се евакуирайте.
Хайде де.
Добре, добре.
Все още съм същия отвътре,
същия човек, с който току-що разговаряше.
Ей... ето.
Видя ли? Временно.
Това, което прави човек, личност...
Нека да повървим и помълчим малко. - Както кажеш.
Може ли. - О, извинете.
Какво правиш? Опитвам се да сляза...
Толкова е... - Извинявай. Алийша!
Откри ли г-н Капуто?
Не съм.
Щом се върнеш на бюрото си, искам да влезеш в неговия аватар
и да изведеш г-жа Капуто на танци!
По дяволите.
Бягай, кучко! Бягай!
Системата мина на авариен режим? - Да, господин Уитбридж.
За пет минути. Това е. - Какво се случи? Саботаж?
Не, нищо. Просто, нали знаете...
Нещо от енергийната компания. Краткотрайно прекъсване.
Мислите ли, че "Борците срещу технологии са замесени?"
Ако така предпочитате, сър.
Как беше, татко?
Пощади ме.
Ако трябва да съм честен...
Справи се отлично, Нейтън.
Беше перфектно. Просто...
перфектно. - Благодаря.
Дадохте ми теми за размисъл, г-н Антоний.
Господин Браун.
Радвам се, че видях къде работиш.
Сега прехода ще бъде по-лесен, нали?
Нора.
Татко.
Не го прави. Стига.
Нора...
Той ли... каза нещо? Нещо нередно ли направи?
Нейтън би бил една от причините да го направя.
Значи го хареса?
Направи този ад, да изглежда добре.
Накара ме да погледна другата гледна точка.
А нещо друго...
освен екскурзоводските му умения? - Да, имаш добър вкус.
Той е страхотен човек.
Иска ми се, да го бе срещнала, когато е бил жив.
Не мисля, че става за романтична връзка. Твърде трудно е.
Прекалено е трудно.
Съжалявам, Нора.
Ако отказваш да бъдеш качен,
ще направиш ли едно нещо за мен?
Всичко.
Ще поздравиш ли мама от мен?
Разбира се.
Превод и субтитри Марко.