Jason?
Åh, Jason.
Der er ikke mange tilskuere.
-Godt at se dig. -I lige måde.
Kun få ting er bedre eller lige så gode som en Major League baseballpark.
Ja, det er fedt. Jeg er tosset med det. Jeg kommer til mange Dodger-kampe.
-Spillede du? -Jeg spillede ikke godt.
Jeg havde vist rekorden i flest strikeouts, mens jeg grinede.
Lad os se, hvad vi kan.
-Jeg prøver at slå bolde. -Jeg er god til at lade som om.
-Lad os se, hvad du kan. -De første bliver svære.
Nej.
-Ryan, du skal sænke den. -Jeg er baneansvarlig af en årsag.
-Dave, du ved, hvad du laver! -Sådan!
-Alle amerikanere burde prøve. -Jeg er enig.
En til, så jeg er færdig.
-Du står for tæt på. -Den ramte mig næsten.
Jeg ville få det af vejen.
-Gjorde det lidt ondt? -Ja.
-Jeg vil sige noget. -Du lød altså meget solid.
Af en eller anden grund nød jeg det. Hvad siger det om mig?
Tak. Okay.
Gud velsigne jer.
Tak. Okay.
Hvor er det pinligt, at en håndfuld mennesker rejste sig,
men resten, medmindre I svækkede,
ikke havde trang til eller lyst til at gøre det samme?
Gud velsigne jer.
Vi er færdige med jer. I kan tage hjem.
Lad nu være. Det er for…
Det er en joke. Jeg driller.
Mange tak, mine damer og herrer. Det er så godt.
I er heldige at være her, for vores gæst…
Ved I forresten, hvem der kommer?
Jeg troede, det var en hemmelighed.
Jeg har kendt ham i lang tid.
Jeg havde et tv-program, hvor han var gæst med jævne mellemrum.
Men dengang var han bare endnu en gæst.
Jeg troede faktisk, han var knægten fra Den klarer Beaver.
Det var ikke tilfældet, men efterfølgende
har jeg lært ham at kende og respektere ham for det, han gør.
Han er flere ting: en meget talentfuld skuespiller,
instruktør, forfatter, historiefortæller.
Hvad der er endnu vigtigere, så er han bare et dejligt menneske.
Mine damer og herrer, Jason Bateman.
Tak.
Goddag, Jason.
-Hej. -Godt at se dig. Mange tak.
-Hvor sidder jeg? -Lige derhenne.
Hej!
-Tak. -Hej.
Hvordan går det?
Godt.
Jeg sad og så din introduktion… Vi kan sætte os.
Hvordan tror I, jeg har det nu?
-Hvorfor? Har jeg… -Nej, du fortjener…
Ser du de fire lidt lurvede folk derhenne? Det var min stående ovation.
Det er et fascinerende sted at have et program.
Publikum er søde. Stedet har en farverig historie.
-Har du været her før? -Nej. Jeg har boet i LA siden 1976.
Jeg anede ikke, at denne del af byen eksisterede, endsige…
Fik du stedet billigt?
Laver du sjov?
Som instruktør ved du, hvordan det er.
-Det er et fedt sted. -Det er fedt.
-Vi er i Highland Park. -Ja.
Det er fedt.
Jeg kender selvfølgelig Highland Park. Det er tæt på mit elskede Dodger-stadion.
Publikum klapper ad stedets beliggenhed.
Så skønt.
-Det er min kone og datter. -Hvor?
-Lige der. Maple, 13. Amanda. -Hej. Rart at møde jer.
Jeg kan ikke takke dig nok for at være her.
Jeg har været fascineret af barnestjerner i det meste af mit voksenliv.
Jeg ved ikke, hvordan det sker.
Jeg har en søn. Det har aldrig været en del af…
Hvordan sker det?
Det skete for dig, og det skete for din søster,
som er to år ældre. Korrekt?
-Tre. Justine. -Tre år ældre.
Hvordan bliver man barnestjerne?
Vi havde en nabo, der var skuespiller, og som var venner med min far.
Min far og jeg stod ude foran og vaskede min fars bil.
Naboen skulle til audition og sagde: "Du ser ud til at kede dig. Vil du med?"
-"Ja." -Hvor gammel var du?
-Jeg var ti. -Ti.
Allerede i gang med børnearbejde.
Han sagde: "Lær de her replikker, gå derind,
og lad, som om du ved, hvad du gør.
Bare sig: 'Står jeg ikke på listen?
Det må være en fejl. Jeg skal læse…'"
Jeg læser og får rollen. Da jeg kommer hjem, er min far ved
at tørre bilen med et vaskeskind.
Jeg siger: "Jeg fik den!"
-"Utroligt. Hvor er det godt." -"Vil du tage nogen billeder af mig?
Vi kan sende dem til et bureau og få en agent."
For min far er forfatter, instruktør og producer.
I stedet for at tage mig med i parken og spille bold
tog han mig med i biografen.
Er din mor også i showbusiness?
Mor var stewardesse for Pan Am.
Hun fløj over hele verden. To ugers arbejde, to uger fri.
Min far og jeg havde meget tid sammen, når mor var væk.
Din familie er oprindeligt fra Rye i New York?
Ja, jeg boede i Rye, til jeg var to,
Boston til fire, Salt Lake til syv og LA siden 76.
Hvad var grunden til Boston og Salt Lake?
Mest jura. Han prøvede at flygte fra loven.
De…
Far arbejdede med postproduktion rundt om i landet,
filmlaboratorier eller redigering,
mens han ledte efter instruktør- og forfatterjobs.
Jeg var meget heldig og lavede tidligt en masse reklamer.
Golden Grahams Med smag af honning
En lækker honning-grahamsmag.
Justine så, at de indbragte en del penge, så hun fik også en agent.
Hvor meget taler vi om? Jeg havde en avisrute.
Jeg ved, hvor meget det var. Hvor meget fik du?
Det var bedre.
Det var…
Dengang, hvis man fik en landsdækkende reklame, f.eks. Pepsi
eller Honey Nut Cheerios,
kunne man forvente at tjene 30.000 dollars,
efter den var blevet vist i tre-fire måneder.
Laver man en håndfuld reklamer, siger ens agent: "Måske er du okay.
Lad os sende dig ud til en gæsterolle i en sitcom."
-En givende succes? -Ja.
Jeg lavede sitcoms, f.eks. den med Ricky og en masse andre folk.
Jeg elskede at arbejde i tv
med flere kameraer foran et studiepublikum.
Rick, du er uden tvivl
den mest ligefremme, retskafne, rigide,
ulidelige dydsmønster og bedste ven, en fyr kan få.
Ricky Schroeder og jeg sneg os op på gangbroerne…
Lydscener har jo træplanker øverst,
gangbroer, hvor de hænger lys, kæder og al lydudstyret.
Det var 20 meter over scenegulvet.
Vi satte os der. Publikum kom ind før optagelserne.
Vi havde købt ærtebøsser i messing…
Messing?
-Ja, vi var professionelle. -Til den professionelle.
Vi havde en stak omskrivninger med, løse manuskriptsider,
og vi tyggede små stykker og skød dem ned mod publikum,
mens de var ved at sætte sig og gøre klar til…
-Mod publikum! -Vi var små uhyrer.
-Ja. -Det er herligt.
Vi filmede i Universal Studios, så vi havde vores cykler på pladsen,
for vi skulle jo sørge for at få motion.
Vi cyklede op bag sporvognene, og vi holdt fast bag i sporvognen
og lod den trække os hele vejen op til Jaws Lake.
Vi steg af ved Jaws Lake, rullede buksebenene op, gik i
og samlede guldfisk op. Jaws Lake har mange guldfisk.
Sporvognsførerne så de her to 13-årige, der vadede rundt.
Jaws Lake er kun så dybt. De kontaktede vores forældre og sagde:
"Vi prøver faktisk at skræmme folk.
Når man ser to unge knægte gå i lavt vand og samle guldfisk op,
ødelægger det det lidt. Vi har en hvidhaj derude."
Så det måtte vi holde op med.
Mens succesen skrider frem, nyder du så dit liv?
Jeg nyder mit liv. Ja, jeg troede, jeg var fantastisk.
Jeg troede, jeg var den sejeste dreng.
Jeg talte med dig om det i går, om Johnny Carson.
Du var 15, da du var med i The Tonight Show.
Jason, det må du undskylde. Jeg har kaldt dig Joseph to gange i aften.
Det gør ikke noget, Jack.
Det er dejligt. Han er så sød…
Man skulle tro, at en 58-årig showbusiness-veteran
-ville være irritabel. -Jeg var meget tryg.
-Men meget sød og tilfredsstillende. -Jeg burde ikke have været så tryg.
Du var 15, for guds skyld.
Det var beundringsværdigt, men jeg forstår det,
for når jeg ser gamle billeder, krymper jeg mig også.
Ikke kun af dig, men andre gamle billeder.
Har du…
Vi hører ofte, at folk,
der var børneskuespillere, havde ubehagelige oplevelser.
Var det en del af dit liv?
Ja…
Jeg tror…
Jeg ved… Som sagt troede jeg, at jeg var ret fantastisk,
men jeg var nok lidt rapkæftet til tider.
Men jeg tror ikke, jeg var lige så fræk som visse af mine jævnaldrende.
Hvem?
Ja.
Hvis der var noget andet i det her…
Jeg…
Jeg nævner ingen navne, men jeg lavede en serie med en fyr,
der lærte mig en masse ting, man ikke bør gøre.
Det har præget den måde, jeg opfører mig på på settet i dag,
når jeg er så heldig, at jeg er chef eller instruerer noget.
Hvad hed fyren? Ricky… Hvad var det nu?
Jeg mister dig. Er du på vej ned en kløft?
Hallo?
Jeg ringer tilbage. Forbindelsen er dårlig.
Okay, vi tjekker ind.
Gik du glip af noget i din barndom?
Jeg svarer for dig. Du lavede noget, du elskede,
så jeg gætter på, at du ikke havde den følelse.
Jeg gik glip af meget leg, fordi jeg arbejdede fra ti år og til nu.
Så jeg gik glip af meget leg,
men det indhentede jeg i en overfladisk periode i 20'erne.
Så da du var i 20'erne.
Jeg ved, hvad du hentyder til. Hvad udløste det?
Du begyndte at eksperimentere med receptpligtig medicin.
-Det er ikke sjovt. -Nej. Jo, det kan det være.
Jeg kan give dig noget, så du griner hele natten.
Det, der udløste det, var i virkeligheden en længsel efter normalitet.
Jeg gik i skole, når tv-sæsonen sluttede.
Jeg hang ud med alle mine kammerater i gymnasiet.
Hvad laver gymnasieelever? De går i byen i weekenden.
Det begyndte jeg at dyrke, for jeg tænkte: Jeg knokler, så jeg vil have det sjovt.
Jeg havde indhentet det, da jeg var 30.
-Det var altså en pause på flere år? -Det var et årti med sjov.
-Led dit arbejde under det? -Helt klart, Dave.
Jeg arbejdede stadig lidt. Lige nok til at holde hovedet oven vande.
Var du i store problemer ligesom Robert Downey Jr.?
Han stod ofte på kanten, men greb sig selv i kraven og fik styr på det.
Nu er han lykkelig og succesfuld.
Da jeg ramte bunden,
var den bund ikke en sjov historie værdig.
Som jeg sagde tidligere, så indhentede jeg nogle ting,
og Amanda var utrolig hjælpsom, da hun sagde:
"Jeg ved, du dæmper dig lidt lige nu,
og du vil nok være helt færdig om få år, men hvad med lige nu?
Lad os komme videre."
Hvordan reagerede folk i Hollywood og i showbusiness?
Tænkte folk: "Vi gider ikke Jason mere?" eller "Vi har ikke set ham længe"?
-Ja. Det var en hård tid. -Det førstnævnte?
-Det var dit liv i lang tid. -Det var mit liv.
Jeg gik ikke på college. Jeg kunne ikke andet.
Fortryder du, du ikke gik på college?
Kun fordi jeg er intellektuelt nysgerrig nu.
Det var jeg ikke dengang. At gå mere i skole gav ingen mening for mig.
Var det på grund af din karriere, eller passede det bare ikke tidsmæssigt?
Du havde for travlt til at gå på college?
Jeg lavede den Oscar-vindende film Teen Wolf Too…
Jeg vil gerne skifte klasse.
Jeg indspillede den i slutningen af mit sidste år,
og vi optog den, mens eksaminerne fandt sted på skolen.
Jeg havde ikke tid til to ud af fire eksaminer,
så jeg fik aldrig mit eksamensbevis.
Du fik altså aldrig din studentereksamen?
Det er korrekt. Ja.
-Hold nu op. -Ja.
Tidligere begrænsede vi det jo til studenter.
Ja.
Det er sandt.
-Du boede her? -Ja, jeg plejede komme til kampene.
Hvornår og hvorfor?
Jeg flyttede hertil i '75, fordi jeg ville skrive for tv.
Men jeg ville faktisk med i The Tonight Show.
Efter jeg havde opnået en vis succes i tv-verdenen,
sad min ven Tom Dreesen og jeg lige derovre bag dugout'en.
Kirk Gibson, der spillede for Dodgers på det tidspunkt,
havde lige slået et homerun med et brækket ben.
-Jeg var her den aften. -Var du?
Jeg sad bag home platen. Det var sindssygt. Utroligt.
På højde med Freddie Freemans homerun i år…
Det så jeg, og jeg grinede, så jeg faldt ud af sengen.
Jeg tænkte: Det er typisk baseball."
Jeg dansede som en anden lille skønhedsdronning.
-Det var utroligt. -Hvordan ser det ud?
-Hey! -Okay. Stop så.
Jeg passede på, jeg ikke blev kvalt i skærfet.
Det er rigeligt. Vi sidder der, og Kirk Gibson er på i første inning.
Jeg mener, han slog treer, ikke firer,
men han slog treer, og der var allerede to outs.
Han slår en høj luftbold,
en af dem, man tror, der forlader atmosfæren.
Den får en glød, og man tænker: "Hvordan tænder de dem?"
-Det er nedstigningen. -Ja, det er helt vildt.
Det er jo en stor out.
Kirk går tilbage til dugout'en og slår battet i jorden med stor vrede,
og en ung fyr, der ser det, siger: "Du får ham næste gang, Kirk."
Kirk siger: "Spis lort, røvhul."
Meget venligt.
Lad os tale om Arrested Development. Dit liv har så mange facetter.
Jeg syntes, Arrested Development var stort.
Jeg ved ikke, hvad jeg forventede.
Jeg begyndte at se den og kunne ikke stoppe.
Det var en god serie, der involverede mange dygtige mennesker.
Mitch Hurwitz.
Ja.
Ja, Mitch Hurwitz er manden,
som skabte den, skrev den og overvågede produktionen.
Han er en af de skarpeste
og mest humoristisk begavede fyre, jeg har arbejdet med.
Hvor mange sæsoner var der på Fox? Flere, ikke?
Det var vist 2,5 år på Fox.
-Var det en succes? -Det var det ikke, nej.
-Ikke? -Nej.
For folk talte ikke om andet end Arrested Development.
Det var folk på kysterne, der så det.
-Folk i USA's midte gjorde ikke. -Folk i USA's midte spiller ingen rolle.
Der fik vi vores reklameklip.
Det kommer fra en mand, der er Indianas yndlingssøn.
Serien var pragtfuld, og jeg var forventningsfuld.
En stjerne i serien var Ron Howard, der var fortællerstemmen.
Michael stod uden muligheder.
FORTÆLLER - RON HOWARD
Hans far havde en forkærlighed for at gemme værdifulde ting i vægge,
så han overvejede en sidste satsning.
Det er vildt. Hvad laver jeg? Jeg bruger en hammer til…
Er du skør?
Han var utrolig.
Men det fede… Der var så mange fede ting ved den serie.
For det første genoplivede den min karriere.
Jeg var stor fan af Charlie Rose.
Jeg så altid Charlie Rose. Ron Howard var med i et program.
Det var i den svære fase af min karriere, da jeg var i 20'erne.
Jeg var deprimeret. Jeg var virkelig…
Det gik ikke godt. Jeg kunne ikke få arbejde.
Jeg ser interviewet med Ron Howard, og han er jo så legendarisk udadvendt
og venlig,
at han selv indrømmer, at det er lidt sært.
Han er utroligt succesfuld, og han har…
Jeg tænker: "Hvis jeg på et tidspunkt kan genvinde
den mindste smule succes, relevans eller adgang igen,
vil det bedste ved den goodwill være, jeg kan være så rar, som jeg vil.
Det vil aldrig blive misfortolket
som at være for ivrig eller desperat efter arbejde."
Senere får jeg jobbet i Arrested Development,
som er Ron Howards serie.
Vi spiste middag sammen, og jeg fortalte ham
ikke bare, hvad det interview plantede i mig,
men også hvad hans serie gav mig,
og at den nu gav mig muligheden for at være, præcis hvad han var.
Det føltes som en smuk cirkel, der sluttede sig for mig med ham.
Jeg elsker historien, fordi mange af os, og jeg er selv iblandt dem,
er på udkig efter begivenheder, der ændrede mit liv.
Jeg ved det ikke. Jeg leder overalt.
Det er dejligt, du oplevede et stort øjeblik.
Det hjælper mig med
at være og opføre mig, som jeg er i dag,
for ligesom alle andre rammer man bunden.
Nogle rammer den mere end en gang,
og man bliver endnu mere taknemmelig
for de muligheder, man møder på sin vej.
Det er derfor, jeg arbejder så hårdt nu.
Ron Howard er et berygtet røvhul.
Klart.
Han har jo været skuespiller hele sit liv.
Jeg blev ikke færdig med historien. Han sagde: "Det var en gang fis."
-Hvornår skal du se næste kamp? -Lørdag aften.
Mod hvem?
Giants.
Gud, det føles godt.
Dave, sidste gang jeg svingede et bat,
til Celebrity Hollywood Stars Night, slog jeg bolden i gap'et
til et inside-the-park homerun forbi en spurtende Lou Ferrigno.
Fuld fart frem, og de lår skal forbi hinanden,
-så jeg kom rundt. -Lad os se din Lou Ferrigno.
Meget flot.
Dagen blev lige endnu bedre.
Jeg føler mig som en halv mand lige nu.
Wow.
Det ser professionelt ud.
Hey! Er det skrå, du har der?
Det angår ikke dig.
Her kommer mit spyt.
Vil du have bolden først?
-Nej, jeg skal… -Okay.
Det var godt. Prøv det mellem tænderne.
Man bruger ikke slim til et baseballspyt, vel?
-Det afhænger af årstiden. -Jeg skal bruge skrå til det.
Eller solsikkefrø.
Et foul tip. Jeg er stadig med!
Hold da op.
Det er et base hit. Det løber jeg på.
Jeg har set dig på forskellige stadier i karrieren. Jeg så filmen Carry-On,
hvor nogen ender med at eksplodere
med giftig nervegas om bord på et fly.
-Ja. -Flot arbejde.
Meget af dit arbejde er dialogtungt. Du gør det meget let og troværdigt,
men det virker som meget svært arbejde. Er du en bedre skuespiller nu,
end da du og Ricky skød med ærtebøsse mod publikum?
Det håber jeg, Dave.
Jeg har været så heldig, at jeg har valgt et erhverv,
som ældes sammen med mig.
Der vil altid være en rolle for en bedstefar,
så jeg kan spille de roller i den alder.
Jeg omtaler dig som hovedkraft og filmstjerne.
En dygtig skuespiller og instruktør. Men hvordan ser du dig selv?
Jeg ser mig selv, forhåbentlig, som…
Jeg kan lide at spille os. Jeg kan lide at spille hovedpersonen,
den figur, der klippes til, så publikum får et ansigt,
der skal fordøje alt det, de har set, uanset om det er komisk eller dramatisk.
Jeg vil være publikums stedfortræder, og derfor instruerer jeg nu,
for det er instruktøren, som former oplevelsen.
Gør det instruktøren bedre at spille skuespil og vice versa?
Helt sikkert.
-Gælder det begge veje? -Det tror jeg.
De fleste instruktører ville nok tage dramaundervisning for at forstå,
hvad vi skøre skuespillere tænker på, og hvordan man taler til os.
Omvendt forstår skuespillere ikke,
hvad en instruktør gør, indtil de bliver smidt ud på dybt vand.
Nu taler jeg bare om mig selv.
Jeg troede, jobbet begyndte på den første optagelsesdag.
Men instruktøren og filmholdet har været der seks gange.
Dit filmhold var her nok for tre uger siden for at sætte lys op…
Jeg kom i går eftermiddags.
Hvor gammel var du? Du var den yngste instruktør i Guild of America.
Hvor gammel var du? Og hvad var projektet?
-Jeg var 18, og det var The Hogan Family. -Du instruerede en halv times sitcom?
Du instruerer også dig selv. Du er som en trearmet jonglør.
Hvis sådan en da findes. Hvad mener du om det?
Jeg er så tryg ved skuespil, fordi jeg har gjort det så længe,
at jeg kan observere de andre dele af processen.
Det er mere effektivt for mig at spille med, mens jeg instruerer,
for A, jeg behøver ikke instruere ham. Så er en skuespiller klaret.
Men er der nogen på settet,
der tør sige til stjernen eller instruktøren:
"Du er rædsom i den scene."
"Vi bør nok prøve igen."
Nej, jeg får dem fjernet.
Ja, selvfølgelig.
Lad os tale lidt om dig. Du nævnte det meget tidligt,
og jeg så ved selvsyn din kærlighed til Dodgers.
-Du er livslang Dodgers-fan. -Ja.
Forsvarende World Series-mester. Hvor sidder du til kampene?
Jeg sidder nede foran.
Hvor mange rækker fra dommeren?
Ingen.
-Du sidder på forreste række. -Men…
David… Man kan se så meget mere derfra.
-Du sidder lige der. -Jeg sidder lige over udeholdets dugout.
Håner du modstandernes battere?
Ja, men hvis man bander, bliver man smidt ud.
Men hvis man kan finde på noget, der irriterer dem:
"Ånder du ind eller ud, når du slår?"
-Jeg vil vædde på… Ikke? -Det er genialt.
Eller "Der er ikke 40 millioner, der ser med.
Der er kun fem-seks millioner. Vær ikke nervøs."
Den slags ting kan irritere lidt.
Kan du se, om de har hørt dig,
eller koncentrerer de sig så meget, at du ikke eksisterer?
Baseret på reaktionerne hos deres holdkammerater,
som hørte det, og den ene, som lod som ingenting…
De kigger spørgende: "Hvad laver du?"
Ja. Jeg siger så: "I er modstanderne!"
Du virker som en helt almindelig mand, selvom du er stjerne.
Er det en del af at være almindelig at tage børnene med til kamp?
Ja, der er meget normalitet i mit forhold til baseball.
Jeg kan lide roen ved baseball.
Nogle siger, at det er kedsomt, men jeg har en radio i det øre.
Det her øre lytter til min sidekammerat.
Jeg noterer ikke scoren, men jeg lytter til kommentatorerne.
Det er en leg, ikke en sport. Før fulgte jeg med i alle sportsgrene.
Jeg så Ken Burns' dokumentar om baseball for 30 år siden,
og nu følger jeg baseball meget.
Jeg er kommissæren i min fantasy baseball-liga.
Jeg er en total nørd, og jeg elsker det.
Fantasy baseball-ligaen? Det har du for travlt til.
Ja, men det holder mig væk fra gaden.
Jeg står tidligt op for at tjekke mine resultater.
-Du skal lave et eller andet. -Lige præcis.
Hvad hedder dit hold?
Det bliver godt.
Kender du Elton John-sangen "Tiny Dancer"? Mine hedder "Ohtani Dancers".
Du ved, Shohei Ohtani.
Jeg er på tredjepladsen halvvejs gennem sæsonen.
-Vinder man noget? -Hundrede dollars.
-Det er bare en smagsprøve. -Ja.
Vi har en plads fri, hvis du vil med. Kun National League.
Nej, for jeg forstår det ikke. Jeg vil ikke forstå det.
Sådan er jeg.
Jeg slæber dig med til en kamp.
-Det kommer ikke til at ske. -Kom nu.
-Jeg vil tale om Ozark. -Okay.
Tak.
Hvis idé var det? Var du med til at skabe serien?
Nej. De ledte efter en instruktør.
Min agent, Michael Cooper, sagde:
"De to manuskripter er to af de bedste, jeg nogensinde har læst."
Jeg læste dem og tænkte:
"Hold da op, hvor er det godt. Jeg ville elske at instruere den."
-Og… -Jeg afbryder dig lige.
Bortset fra Hogan's Heroes eller Hogan's Families,
hvad havde du så instrueret indtil da?
Jeg havde instrueret nogle sitcoms og to festivalfilm, to små uafhængige film.
Men jeg ville gerne påtage mig mere ansvar…
Ja, men hvad var reaktionen på den anden side af skrivebordet?
-"Åh, ham." -De sagde, de søgte…
Jeg siger ikke navnene, men de tre bedste instruktører i verden.
Det var dem, de talte med.
-"De griner, hvis jeg foreslår mig selv." -Han sagde: "Gør det.
Kan jeg skaffe dig et møde med chefen for MRC, Modi Wiczyk…"
Han lyttede gudskelov og købte mit fis: "Vi lader dig gøre det."
Hvem var de tre topinstruktører, du talte om?
Vi taler om… Nej, jeg kan ikke nævne navnene,
for de sagde jo indlysende nok nej og…
Okay. Må jeg nævne nogen navne?
-Må jeg prøve? -Værsgo.
-Ricky Schroeder? -Nej.
-Martin Scorsese. -Ikke tilgængelig.
Men tampen brænder. Jeg…
-Ron Howard. -Ikke tilgængelig.
-Var de på niveau med Scorsese? -Præcis.
Da jeg var i tyverne, ville jeg aldrig have haft modet til at gøre sådan noget.
Og det er en de mest streamede serier. Er den på niveau med Squid Game?
Det ved jeg ikke, men…
-Den var og er stadig en stor succes. -Nogle kunne lide den.
Jeg elskede den første sæson. Jeg tænkte: "Den er fantastisk."
Tak.
Så begyndte jeg at tænke, at det er sådan en…
-Den begyndte at falde fra hinanden. -Nej, nej.
Men i løbet af næste sæson
begyndte jeg at spekulere på, hvor mange der dør i serien.
Hvor mange mennesker har vi udryddet på nye, sjove og interessante måder?
Der var vold i serien, men det var…
Jeg vil bare have et tal. Pyt med volden.
Ja. Den utrolige forfatter Chris Mundy ville vide det,
men det var normalt en per afsnit.
Der ville være et dødsfald i manuskriptet.
Vi var klar til at optage, men så sagde jeg:
"Altså, en kugle i panden… Det har vi set…"
-Ja. Det er vi alle trætte af. -Jeg ringer til Chris fra settet.
Jeg siger: "Vi er ved at optage på settet.
Vi står foran en smuk pejs, og her er en ildrager,
som har en meget fin spids.
Hvad med at stikke den igennem fyrens hals?"
Han sagde: "Fedt. Gør det bare."
Ringede en repræsentant fra Lake of the Ozarks nogensinde:
-Og sagde: "Hallo!" -Ja.
"Vi går ikke rundt og dræber folk på stribe."
Overraskende nok var de meget positive.
-De sagde… -De begyndte at sælge ejendomme på stribe.
De sagde: "I får stedet til at se godt ud."
Jeg tror, de mente den smukke billedside.
Ja. Hvad var tidsperioden?
Fra start til slut?
-Fem år. Måske. -Fem år? Wow.
Det er et stort engagement. Du var meget væk hjemmefra.
Ja, meget, men jeg fløj hjem hver weekend for at se de fyre.
"De fyre," siger han.
-Der mangler en. Franny, 18. -Ja. Hvorfor er hun her ikke?
Hun besøger sin kæreste i Rhode Island.
-De børn bliver jo voksne, og de vil… -I Rhode Island.
Jeg håber, at det her bliver, for den stakkels pige
skal græde flove tårer over,
at du og jeg taler om hende i programmet.
Hvis jeg gjorde det mod min søn, ville vi aldrig se ham igen.
Virkelig? Altså,
Franny og Maple er ikke generte. Vel?
Maple går ud og viser sig som en basketstjerne.
Godt.
Hun er et naturtalent til volleyball og dygtig på et skateboard.
Hun var den første pige, der spillede på skolens drengebaskethold.
Det er ikke…
Virkelig?
Hun har evner. Hun kunne give dig kamp til stregen.
Dave er sindssygt god.
Selvom han er fra Indiana, sidder hans jump shot lige i skabet.
Hvor mange kampe ser du?
Tyve eller 30.
Hold da op.
På en dejlig sommeraften spiller du quiz, og du kan være på Kiss Cam. Sker det?
De må ikke vise mig på skærmen. Det gør mig flov.
Vi har en quiz til dig på den store Dodger-tron.
-Ja? -Du vil sikkert klare dig godt.
Kan vi vise det første spørgsmål? Vi får se, hvem det er.
-Jason. -Mookie. Tænk, at han sagde mit navn.
Hvem vandt en MVP-pris i American League og i National League lige efter hinanden?
-Var det MVP? Shohei. -Shohei.
-Jeg siger Shohei. -Vi siger Shohei.
Svaret, Shohei Ohtani.
-Bum! -Ja. Tag trøjen af.
-Er det strippoker? -Vi er ikke færdige. Vi tager en til.
Jason.
Hvilken pitcher i MLB's historie
vandt NLCS MVP,
World Series MVP og Cy Young i samme sæson?
Jeg tror, det er Sandy Koufax. Sig Sandy Koufax.
-Dave siger Sandy Koufax. -Sandy Koufax.
-Svaret er Orel Hershiser. -Pis.
For pokker da.
-Det burde jeg have vidst. -Det var Freddie Freeman.
-Han sagde også "Jason". -Vi har flere.
I 1980'erne, før en kamp på Dodgers Stadium,
hvilken legendarisk sportscaster afslog David Lettermans invitation
til at være gæst i The Tonight Show?
Clay Kershaw.
-Som gæst i The Tonight Show? -Ja.
Var du gæstevært?
Jeg var gæstevært i det år, hvor det end fandt sted.
ABC havde Monday Night Football dengang.
Jeg gik lige hen til vedkommen og sagde:
"Det ville være fedt, hvis du var min gæst i The Tonight Show.
-Det bliver vældig sjovt." -"Nej, det bliver det ikke."
Du gav mig et vink med ABC Mondays.
-Var det Howard Cosell? -Ja.
Hvorfor afslog han?
Jeg var en nar, han var Howard Cosell.
-Havde han set dit show? -Sikkert.
-Sikke en idiot. -Lad os se. Lad os bekræfte det.
-Howard Cosell. -Ja.
Tak.
Vi missede kun ét.
Jeg tror, jeg ødelagde det.
-Det var din skyld. -Jeg er her for at lave ballade.
I slutningen af firserne på Dodger Stadium,
hvem fik da at vide af den legendariske autoritære dommer "Cowboy Joe" West,
efter at Tommy Lasorda introducerede ham:
"Du skulle have barberet dig"?
Kurt Gibson?
Lad os se, hvad svaret er.
Svaret er David Letterman.
Ja!
Det skete dernede. Vi kom ind gennem portene dernede i left field.
Det var mig, Tom Dreeson, Tommy Lasorda. Her kommer Joe West.
Jeg havde aldrig mødt ham.
Jeg havde ferie og havde ikke barberet mig i et par dage.
Det var ikke sådan her.
Tommy siger: "Joe, det er Dave."
-"Hej. Rart at møde dig." -"Ja, du skal barbere dig."
Jeg sagde: "Er det en regel?"
Han sagde: "Det vil jeg undersøge."
Det er en regel hos Yankees.
-Lad os tale om SmartLess. -Okay.
Det tog mig et par øl at forstå, hvad en podcast er,
men jeg bemærkede Marc Maron.
Så hørte jeg om dig og dine venner, Sean og Will,
og så hørte jeg et beløb, der knyttede sig til det.
Så blev jeg opmærksom.
Du må være træt af at forklare projektets tilblivelse.
Ikke rigtig, for jeg er meget taknemmelig for alle,
der lytter til den. Tak. Det er en…
Det er en mulighed
for os, to af mine bedste venner, Will og Sean,
at tale sammen en gang om ugen.
Vi begyndte at Zoome,
og så ville Will lave en podcast om ædruelighed, The Journey.
"Ingen vil høre din vandrepodcast."
"Inviter mig med. Vi sludrer bare, og det bliver sjovt."
-Han er sjov. Jeg beundrer ham. -Will Arnett.
Han får mig til at grine. For pokker, han er sjov.
Et andet spørgsmål. Du tager hjem til ham.
Du får ham til at åbne garageporten.
Er garagen fyldt med Reese's Peanut Butter Cups?
Der er nogle, men der er…
Vil du have junkfood, tager du hjem til Will Arnett.
-Godt. -Det er helt vildt.
Han har to teenagedrenge, så han skal jo have et lager,
men det er ikke til dem.
-Hvordan blev den populær? -Ingen anelse.
Det var under COVID, så folk prøvede alt
for at komme i kontakt med folk. Det var en trist tid.
Vi bad nogle af vores fine venner om at deltage.
Dax var vores første gæst.
Will Ferrell var en af de første gæster. Ligeså Jimmy Kimmel.
Dine krav var for høje.
Men… Nej, jeg laver sjov.
Dave var meget venlig. Han gjorde det selv,
da vi lavede vores lille dokumentar på HBO. Det var…
Det betød enormt meget for mig.
Programmet havde kørt i fire år, da jeg blev inviteret.
Vi måtte tage os sammen, før vi ringede til dig.
Lad mig spørge dig om det. Det begyndte som en hobby…
Er der en bedre arbejds-hobbyhistorie end
"Vi gør, hvad vi gjorde gratis. Vi elsker det, og det er nyttigt."
Ikke kun for os. Så kommer nogen og siger:
"Det er 100 millioner dollars værd."
Jeg mener, det er…
-Ja, hvad mener du? -Altså…
Hvad mener du?
Økonomien i podcasting er et mysterium for mig.
Ja, også mig. Men hør min pointe.
Bliver det ved med at være en hyggelig hobby,
lidt som søndagsmiddagen,
eller bliver det pludselig: "Kors! 100 millioner?"
Ja. Der skete det,
at Paul McCartney var gæst.
Hold da op! Hvordan havde han hørt om podcasten?
Det var jo det. Da vi var færdige med interviewet…
…han var Seans gæst…
…så laver vi en fjollet to minutters afslutning:
"Den gæst var fantastisk."
Jeg siger: "Sean, hvordan kender du Paul McCartney?"
"Det gør jeg ikke. Han ringede selv."
Det var første gang, jeg indså,
at podcasten var blevet et hit, for hans folk valgte det.
Vores tal må have været så gode, at de var Paul McCartney værdige.
Det var meget heldigt.
Hvad kan vi ellers diskutere om dig og din vilde succes?
Jeg er lige blevet færdig med noget nyt på Netflix,
som jeg er stolt af: Black Rabbit.
Jeg var meget tæt på at være med i Black Rabbit.
Det er rigtigt!
Dave bor tæt på en optagelokation.
Jeg arbejdede desværre ikke den dag, men du går forbi settet og siger:
"Hvad optager I?" Han sætter sig foran monitorerne,
hvor instruktøren normalt sidder.
Fik du høretelefoner? Havde du nogen kommentarer?
Jeg ville så gerne være med i den serie.
-Spurgte du? -Selvfølgelig!
Jeg havde været i retten i New York. Jeg sad i nævningetinget den uge.
-Hold nu op. -Jo. Jeg kræver retfærdighed.
Der skete det ene uheld efter det andet, og jeg ender med at gå hjem.
Jeg kommer hjem, og der er en kæmpestor filmproduktion.
Jeg spørger en assistent: "Må jeg låne din mobil?
Jeg kan ikke komme ind i mit hus."
Jeg ringer til folk for at komme ind i mit hus.
I mellemtiden spørger jeg: "Hvad er det?
Det fortæller hun, og jeg siger: "Jeg vil være statist."
Hun siger: "Det er fint." Hun er ligeglad.
Men du endte ikke foran kameraet, vel?
Nej, for det var en masse søde mennesker, som ville ødelægge optagelserne
ved at bruge mig i en scene. Det var seriens sidste optagelse.
-Nu ved jeg det. -Ja.
Det er det, du laver. I øjeblikket redigeres den.
Du instruerede og producerede den.
Ja. Jude Law og jeg spiller brødre, der driver
en natklub i New York.
Noget går galt,
og to mennesker dør. Vi prøver at opklare det
i løbet af de otte afsnit.
Tillykke med det.
-Tak. -Godt.
Nu vil jeg vide, hvad jeg har udeladt, og hvad jeg har forsømt.
Vil du byde ind med noget?
Tak til de søde mennesker, fordi de mødte op.
Klarede vi det?
-Vi er okay. -Klarede vi det?
Det er så godt at se dig og så godt at se dig.
Trist, at vi ikke har mødtes før.
Held og lykke til din anden datter,
søster, der er i Rhode Island med sin kæreste Jim.
-Tak, fordi I kom. -Tak, alle sammen.
I den næste My Next Guest Needs No Introduction.
-Vil du have et bat til? -Ja.
Dave og Jason opbygger fortsat deres selvtillid på home platen.
Jeg er god på 2. base.
Det er han ikke.
-Sådan. -Den falder.
-Jeg kunne nå på 2. -Det kunne han ikke.
-Jeg løber på den. -Det gjorde han ikke.
-Giv mig tre. -Nej. Vi gør spanden færdig.
Det er dit krigsråb.
Og for en god ordens skyld, så er Ron Howard ikke et berygtet røvhul.
Tekster af: Karen Dyrholm