‫- פרק זה צולם לפני מגפת הקורונה -‬
‫- האישיות המרגיזה שלי היא נצחית‬ ‫דייב -‬
‫- לוס אנג'לס -‬
‫לא ביקרתי בחנות כזו הרבה מאוד זמן.‬
‫אני מת על סי.וי.אס.‬
‫אני בא לסי.וי.אס כי הייתה לי תכנית,‬
‫וזה גורם לי להרגיש…‬
‫רק רגע. היי, חכי.‬
‫הנה, תראי. כאילו שאנחנו בטלוויזיה.‬ ‫-כן.‬
‫שלום לכולם. אנחנו מיד נחזור.‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫גבירותיי ורבותיי, דיוויד לטרמן.‬
‫מה שלומכם?‬
‫תודה רבה. תודה. בבקשה.‬
‫טוב לראות אתכם. מישהו היה פה בעבר?‬
‫זו הפעם השנייה שלנו ב"אלכס".‬ ‫היית פה בעבר, גברתי?‬
‫נהדר, הנה המאחרים. למען השם.‬
‫שעת ההתחלה לא על הכרטיסים? פשוט שבו.‬
‫טוב, מספיק להסתכל עליהם.‬
‫אז מה שנהדר בלהיות חלק מהסדרה הזאת‬
‫הוא ללמוד דברים‬ ‫שלא ידעתי עליהם הרבה עד כה,‬
‫ויש הרבה מה ללמוד פה הערב,‬
‫ואני מאוד מתרגש, ורק מעט מפחד,‬
‫אז גבירותיי ורבותיי, תעשו לי טובה,‬
‫קבלו במחיאות כפיים‬ ‫את קימברלי נואל קרדשיאן ווסט.‬
‫היי.‬
‫תודה על האירוח.‬
‫תודה רבה שהגעת לפה.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-בסדר.‬
‫את עשית את זה?‬
‫את הצמה?‬ ‫-כן.‬
‫לא.‬
‫לא, אני לא יודעת לסדר שיער.‬
‫אבל מישהו עשה את זה?‬
‫מישהי חתכה את השיער שלה,‬ ‫וסיפקה אותה, את הצמה הארוכה.‬
‫ואז, דבק דו־צדדי?‬
‫לא. יש בזה וו,‬
‫ומדביקים את זה מסביב.‬
‫לא!‬ ‫-כן, זה דורש…‬
‫והשיער האמיתי שלי קלוע לתוך זה.‬
‫וואו!‬
‫זה מדהים,‬ ‫אבל עכשיו יש לי הרבה שאלות שונות.‬
‫ראשית, זה חוקי?‬
‫זה חוקי, כן.‬
‫אפשר לשאול כמה דבר כזה עולה?‬
‫טוב, אני מאמינה‬ ‫שפרסמתי פוסט באינסטגרם בתמורה לזה.‬
‫וואו.‬
‫עבור שיער לכל החיים, פוסט אחד באינסטגרם.‬
‫אז על כמה בדיוק אנחנו מסתכלים?‬
‫אנחנו מסתכלים על רבע מיליון דולר?‬
‫אני צוחקת.‬
‫אני לא מדברת על כסף.‬
‫אני חושבת שלפעמים זה ממש לא הולם.‬
‫מה אוכל לעשות עבור שיער לכל החיים?‬
‫נראה שיש לך הרבה, אתה בסדר.‬ ‫-כן, אני כל הזמן שוכח מזה.‬
‫תמיד אוכל להזיז אותו.‬ ‫-אתה בסדר.‬
‫כאילו שאני מגדל אספקה משלי.‬ ‫-אילו זה היה כל כך קל.‬
‫לפני המון שנים,‬
‫אני, ואני חושב שלא הייתי היחיד,‬
‫כנראה סיפרתי בדיחות עלייך ועל התכנית שלך.‬
‫כי לא ידעתי,‬
‫וזה מה שמשלמים לי לעשות,‬ ‫לספר בדיחות על דברים.‬
‫כולם סיפרו.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, הנה אנחנו, ואנחנו לא צוחקים עכשיו.‬
‫כי ההצלחה…‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬
‫ואז, הדבר השני,‬ ‫להיות מפורסמת בזכות היותך מפורסמת,‬
‫זה מעולם לא הסתדר לי.‬
‫כי זו תכנית טלוויזיה,‬
‫ואת אחת הכוכבות של תכנית הטלוויזיה הזו.‬
‫אם לא הייתה לך איכות מסוימת של כוכבת,‬ ‫התכנית הזו לא הייתה מצליחה.‬
‫לא היית נמצאת בשידור עכשיו,‬ ‫מישהו אחר היה נמצא פה.‬
‫אז רעיון התהילה בגלל שאת מפורסמת,‬ ‫תמיד חשבתי שהוא ריקני.‬
‫מעולם לא קניתי אותו.‬ ‫-כן.‬
‫גם אני מעולם לא הבנתי את זה,‬ ‫כי תמיד חשבתי…‬
‫משחק זה ממש קשה,‬ ‫ואני לא יכולה לעשות את זה.‬
‫אבל זאת דמות,‬ ‫אז אם מישהו לא אוהב את הסרט ואת הדמות,‬
‫זה בסדר.‬
‫אבל אנשים צריכים לאהוב אותנו‬ ‫בגלל מי שאנחנו.‬
‫עבורי זו הייתה עבודה יותר קשה,‬ ‫"איך משתפים את החיים שלך?"‬
‫את צריכה להצליח בתור עצמך. כן.‬ ‫-בתור עצמך.‬
‫עשינו הסכם מההתחלה.‬
‫אנחנו צריכים להראות הכול, ולהיות עצמנו.‬
‫מה שממש שונה לגבי המצב שלנו,‬
‫בדרך כלל, במשפחה,‬
‫אדם אחד מצליח בעסק,‬
‫אבל אני זכיתי לחוות‬
‫הכול עם כל חבר משפחה, בו זמנית.‬
‫אם ערוץ E! שלחו אותנו לטיול מסביב לעולם,‬
‫והיינו שם ביחד…‬
‫עבדתי עבור CBS במשך 20 שנה,‬ ‫ולא שלחו אותי לשום מקום.‬
‫גילי כפול משלך.‬ ‫לא נראה לי שעליי למשוך תשומת לב לזה.‬
‫והדברים שהיו החיים שלך…‬
‫יש אולי שבעה, שמונה, תשעה, עשרה מהם,‬
‫וכל אחד מהם היה ממלא חיים שלמים.‬
‫אבא שלך היה עורך דין,‬
‫אך לא עסק במקצוע.‬
‫הוא היה בתעשיית המוזיקה,‬
‫ואז הוא חידש את התואר שלו במשפטים‬ ‫עבור חברו, עבור או. ג'יי.‬
‫כדי לעבוד על התיק הזה, ו…‬
‫אני אקטע אותך כאן.‬ ‫הוא… או.ג'יי. היה הסנדק שלך.‬
‫חבר קרוב מאוד. כמו דוד או.ג'יי.‬
‫טוב, הוא לא הסנדק שלך, הוא דוד או.ג'יי.‬
‫חברו הטוב ביותר של אביך.‬
‫כן, אז…‬ ‫-אימא שלך הייתה חברה טובה של ניקול.‬
‫כן. בשבוע לפני שזה קרה,‬
‫כולנו היינו במקסיקו ביחד בטיול משפחתי,‬
‫משפחת סימפסון ואנחנו,‬
‫ואז זה קרה, וזה היה בלתי נתפס.‬
‫אבל אז, העובדה…‬
‫שאבא שלך לוקח צד אחד,‬
‫ואימא שלך לוקחת את הצד ההפוך…‬
‫אני זוכרת שעניתי לטלפון.‬
‫אכלנו ארוחת ערב, כולנו ישבנו,‬
‫עניתי לטלפון וזו הייתה שיחה מהכלא,‬
‫וזה היה או.ג'יי.‬ ‫ונתתי לאמי את הטלפון כי הוא רצה לדבר איתה,‬
‫ואני זוכרת שהם התחילו לריב.‬
‫אז, אתה יודע, אימא שלי‬ ‫הייתה קולנית מאוד לגבי הרגשות שלה.‬
‫מה היא חשבה, או הרגישה?‬ ‫-היא הייתה…‬
‫האמינה ש…‬
‫שחברה שלה נרצחה על ידו,‬
‫וזה היה טראומטי מאוד עבורה.‬
‫ואז הלכנו לבית של אבי,‬ ‫והמצב שם היה שונה לגמרי.‬
‫זה היה כזה, ג'וני קוקרן,‬ ‫בוב שפירו, אבא שלי, כל הצוות.‬
‫אז לא ממש ידענו למה להאמין‬ ‫או בצד של מי לתמוך בתור ילדים,‬
‫כי לא רצינו לפגוע ברגשות של אחד מהורינו.‬
‫ואבי לקח אותנו לבית המשפט יום אחד,‬
‫הוציא אותנו מביה"ס ולא סיפר לאימא שלנו.‬ ‫ואני זוכרת שאמי ישבה עם הוריה של ניקול,‬
‫וקורטני ואני ישבנו ממש מאחורי או.ג'יי.‬
‫והסתכלנו על אימא שלנו,‬
‫והיא נעצה בנו מבט מוות,‬
‫כזה, "למה אתן לא בבית הספר?‬ ‫מה אתן עושות פה?"‬
‫וקורטני ואני כזה,‬ ‫"תסתכלי ישר, לא על אימא".‬
‫זה די פירק את המשפחה שלנו לכל תקופת המשפט.‬
‫את היית בת 13 כשזה קרה?‬
‫כן, 13, 14.‬
‫אני זוכרת בבירור‬ ‫שלא הלכתי לבית הספר כדי לצפות בגזר הדין,‬
‫ואז אבא שלי התקשר אלינו אחר כך וכזה,‬
‫"אלוהים. טוב, תפגשו אותנו אצל דוד או.ג'יי.‬ ‫כולנו נלך לשם",‬
‫וקורטני ואני הלכנו לשם.‬
‫ו… טוב, אני מניחה שאמרתי שהייתי בת 14,‬ ‫אבל אבא שלי נתן לי לנהוג אז,‬
‫ועצרתי מול השער בדרכי הביתה,‬
‫והיו המון מצלמות בחוץ.‬
‫ואז, באותו ערב ב"הארד קופי" אמרו,‬
‫"המאהבת של רוברט קרדשיאן‬ ‫עוצרת ליד הבית שלו".‬
‫והייתי כזה, "אלוהים".‬
‫לא יכולתי להאמין שהם ממציאים את זה,‬
‫וזה היה השיעור האמיתי‬ ‫הראשון שלי עם התקשורת.‬
‫אי אפשר שלא להיזכר‬
‫בטרגדיה של החיים שהסתיימו,‬
‫ובמשפחות של האנשים.‬
‫יש לך רגשות כלשהם לגבי אשמתו או חפותו כעת?‬
‫אתה יודע,‬ ‫מעולם לא הבעתי את הרגשות שלי לגבי זה,‬
‫כי אני פשוט מכבדת את הילדים שלו,‬
‫ואם הייתי אומרת משהו‬
‫שיפגע ברגשות של מישהו באופן פומבי,‬
‫אלא אם תוקפים אותי‬
‫ואני חייבת להגן על עצמי או על חבר משפחה,‬ ‫אז אני מודעת.‬
‫בת כמה היית כשאבא שלך נפטר?‬
‫עשרים ושתיים.‬
‫עשרים ושתיים. וזה כמובן זעזע אותך.‬
‫בהחלט.‬ ‫-זה שינה הכול.‬
‫כן. עבדתי אצלו במשרד,‬
‫ולמדתי ממנו כל כך הרבה.‬
‫אבא שלך עורך דין,‬
‫ועכשיו את לומדת בבית ספר למשפטים.‬
‫האם זה פשטני מדי לקשר בין הדברים?‬
‫זה פשוט מעניין.‬
‫אני… הקשר אל אבי ברור,‬
‫אבל גדלנו‬
‫עם אורך חיים מבורך מאוד בבוורלי הילס.‬
‫היו לנו חיים מדהימים.‬
‫ולפני,‬
‫הייתי ממש חסרת מודעות‬ ‫לבעיות של אנשים אחרים,‬
‫ואז ראיתי את הציוץ הזה של אליס ג'ונסון,‬
‫והפשטות של העובדה‬
‫שמישהי שעברה עבירה ראשונה,‬
‫עבירת סמים קלה,‬
‫וקיבלה את אותו גזר הדין כמו צ'רלס מנסון,‬
‫זה פשוט לא נראה לי הגיוני.‬ ‫-זה לא היה פשע אלים.‬
‫והיא קיבלה מאסר עולם.‬
‫וזה היה חשוב מאוד עבורי…‬
‫לשפוך על זה אור.‬
‫- זה כל כך לא הוגן… -‬
‫קים קרדשיאן ווסט‬ ‫תגיע לבית הלבן ביום רביעי.‬
‫פגישה חשובה באגף המערבי‬
‫שרק לפני שנתיים,‬
‫לדעתי רוב האמריקאים היו מסכימים‬ ‫שהם לא דמיינו לראות.‬
‫הנשיא טראמפ זירז‬
‫את חירותה של עבריינית סמים מורשעת היום,‬
‫והמתיק את עונש מאסר העולם‬ ‫של סבתא רבתא מאלבמה,‬
‫לאחר פנייה פנים אל פנים מקים קרדשיאן.‬
‫האם פתאום יוצרים איתך קשר כל האנשים‬
‫בכל בתי הכלא, בכל המדינות בארה"ב?‬
‫פחות או יותר, כן.‬
‫אז אנחנו מדברים על רפורמת ענישה.‬
‫אני לא רוצה לסמוך‬ ‫על כך שאצטרך להביא איתי מישהו,‬
‫עורך דין, לכל מקום שאלך,‬
‫כי אני לא מכירה‬ ‫את כל הפרטים הקטנים של החוק.‬
‫אני רוצה להבין בעצמי.‬
‫את בביה"ס למשפטים, את לא בביה"ס למשפטים?‬
‫זה נקרא "קריאת החוק", וזה בקליפורניה.‬
‫יש ארבע מדינות שעושות את זה ככה.‬
‫אברהם לינקולן עשה את זה ככה, כידוע.‬
‫אז זה אמיתי.‬
‫לדעתי אנשים לפעמים חושבים,‬
‫כאילו, בבית, אתה פשוט יושב בבית,‬
‫אבל צריך לבלות כמעט 20 שעות שבועיות במשרד,‬
‫עם עורכי דין שעושים את ההתמחות הזו איתך,‬
‫מלמדים אותך על החוק, החל מדיני נזיקין‬
‫ועד להליכים אזרחיים,‬ ‫אתה יודע, אתה חייב ללמוד הכול.‬
‫ואחרי השנה הראשונה,‬
‫צריך לעשות גרסה של יום אחד למבחן הלשכה,‬
‫שנקרא "מבחן לשכה לתינוקות",‬ ‫וחייבים לעבור אותו.‬
‫אז הזמן שלך די מוגבל‬ ‫לארבע, חמש שנים הבאות.‬
‫כן.‬
‫כשאת ניגשת למבחן הזה במשפטים,‬ ‫מותר לך להביא‬
‫רשימת פריטים. בסדר.‬ ‫-דברים מסוימים, כן.‬
‫אז אם את יודעת מה הם…‬
‫אני בסדר!‬
‫תודה. הכול בסדר.‬
‫אני אוהב לבוא לפה…‬
‫ולהכריז שיש לי בעיה רפואית.‬
‫אם הייתי רואה מישהו בבית המרקחת,‬ ‫הייתי אומר,‬
‫"יש לי שלפוחיות אדומות וכועסות‬ ‫מלאות מוגלה.‬
‫יש לך איזו משחה לזה?"‬
‫ואז, פחות או יותר, יש לי את החנות לעצמי.‬
‫אני צריכה את העט המושלם.‬ ‫אני יודעת שזה נשמע מטורף.‬
‫חלק נמרחים יותר. אני אפתח את כל אלה.‬
‫זה קשה…‬ ‫-תפתחי, בואי ננסה.‬
‫אלה לא הדברים שלי.‬
‫כמה זמן המבחן יימשך?‬
‫יום אחד. אז הוא ייקח זמן.‬ ‫-היו לי חלומות כאלה,‬
‫שקים קרדשיאן ואני‬ ‫יושבים על רצפת בית מרקחת.‬
‫היו לי חלומות חוזרים.‬
‫זה ייקח שעות על גבי שעות.‬
‫המבחן?‬ ‫-כן, זה מבחן של עשר שעות.‬
‫אז העט המושלם צריך להיות בידיים שלי.‬
‫רוצה שאפתח חלק מהם?‬ ‫-כן, בבקשה.‬
‫אני אכתוב את השם שלך.‬
‫בסדר. זה מאוד מתוק.‬
‫את רוצה… תנסי את זה. אולי הוא זהה.‬
‫לא, הוא לא. אני כבר רואה.‬
‫רואה איך שהוא נמרח?‬ ‫-הוא מכתים.‬
‫טוב, רגע. את אלה אני אוהבת.‬
‫מה ההבדל?‬ ‫-מה עם סוללות?‬
‫את צריכה סוללות?‬ ‫-לא נראה לי.‬
‫תמיד צריך סוללות.‬
‫לא אהבתי את גלילת הג'ל.‬
‫שימו לב, התרחקו, זהירות.‬
‫השני מרגיש קצת יותר עבה,‬
‫ואני חושבת שאלך על יותר עבה.‬
‫קונים עטים.‬
‫בואי נמדוד את לחץ הדם שלנו. רוצה?‬
‫זה נקי לדעתך?‬ ‫-לא.‬
‫אני מבטיח שזה לא נקי.‬ ‫-כן.‬
‫מה קורה?‬ ‫-קיבלת משהו?‬
‫הרסת את המכונה.‬
‫אפשר לקבל עזרה עם מד לחץ הדם?‬
‫הנה זה.‬ ‫-הנה. זה טוב?‬
‫כן. הדופק שלך קצת גבוה.‬
‫אני מייחס את זה לעצמי.‬ ‫-באמת?‬
‫ואת מתרגשת להופיע בטלוויזיה.‬ ‫-לגמרי.‬
‫יש לנו משהו שימושי?‬
‫אני אקח אולד ספייס.‬ ‫-לך על זה.‬
‫תראי את זה.‬
‫625 מקלות אוזניים בחמישה דולר.‬ ‫אתם צוחקים עליי?‬
‫לתשומת לב הקונים,‬
‫היום מקבלים מקלות אוזניים בחינם.‬
‫הקפידו לעצור‬ ‫ליד חבית מקלות האוזניים הענקית שלנו.‬
‫אבל החלק הכי טוב בסי. וי. אס הוא הממתקים.‬
‫קראת את המחשבות שלי.‬
‫אלוהים.‬ ‫-ילדים אוהבים פצצות אמבט.‬
‫אני ממש קונה ללא עכבות.‬
‫זו הנקודה. אנחנו פה כי אנחנו אמריקאים.‬
‫אנחנו קונים משהו שתצטרכי?‬ ‫-כן. אנחנו צריכים‬
‫שעון נשיאה.‬
‫מתי המבחן?‬
‫בסוף יוני.‬
‫אז אני לוקחת שישה שבועות כדי להתרכז.‬
‫השעון לא יכול להיות גדול מ־5X5 ס"מ.‬
‫מושלם. יופי.‬
‫לכמה מבחנים כאלה ניגשת עד כה?‬
‫אני עושה הרבה לתרגול,‬ ‫אבל לא עשיתי אחד כזה.‬
‫אז זה יהיה המבחן הרשמי,‬ ‫הנה מתחילים, הראשון שלך.‬
‫בהצלחה.‬ ‫-כן.‬
‫אני מאחל לך הצלחה.‬ ‫-תודה.‬
‫מה את רוצה לעצמך,‬ ‫עבור משפחתך, בעוד עשר שנים?‬
‫איך את רוצה שזה יראה? מה תעשי?‬
‫בתקווה שעם מספר הממשלות הבאות,‬
‫אני אעבוד עם הבית הלבן‬ ‫ואעזור להם עם חנינות.‬
‫אך האם את מרגישה שמה שנעשה‬
‫בשם רפורמת הענישה עכשיו‬ ‫באמצעות הממשל הנוכחי,‬
‫מאפשר בצורה כלשהי איזון של הדמוקרטיה‬
‫וחזרה לתקופה בת קיימא?‬
‫טוב, אין לי מושג מה אמרת עכשיו.‬
‫תודה. תודה רבה.‬
‫גם אני לא בטוח.‬ ‫-עוד לא סיימתי ללמוד.‬
‫אני אנסה שוב.‬
‫אני אסיר תודה על מה שאת עושה.‬
‫אבל זה לא גורם לי‬ ‫להרגיש יותר טוב לגבי הממשל הנוכחי.‬
‫אני מבינה את זה.‬
‫הרשי לי לשאול, למי את מצביעה?‬
‫אני יודע למי אני מצביע.‬
‫תאמין לי, כולם התקשרו אליי ואמרו,‬ ‫"אל תעזי לדרוך בבית הלבן,‬
‫או שהמוניטין שלך ייהרס".‬
‫ואני אמרתי, "אני חייבת לדרוך שם,‬ ‫או שלחיי האנשים האלה אין סיכוי".‬
‫אז חיים לעומת המוניטין שלי?‬ ‫-כן.‬
‫מבחינתי…‬
‫תראי, העבודה הטובה שלך מדהימה.‬
‫זה כוח חיובי‬
‫שמצמצם את מה שאני מחשיב‬ ‫כהתנהגות בלתי מתקבלת על הדעת מצד הנשיא.‬
‫אני ממוקדת מאוד‬
‫ואני באמת אסירת תודה על הממשל הזה,‬ ‫על העבודה שהם עשו ברפורמת בתי הכלא.‬
‫אז אני אתן כבוד היכן שמגיע כבוד,‬
‫ואני אשאר ממוקדת‬ ‫במה שאני יודעת שאני יכולה לעשות,‬
‫וזה כל מה שאני יכולה לעשות.‬
‫למה אני לא מרגיש כך?‬
‫אולי אני לא בן אדם טוב כמוך?‬
‫אני חושבת…‬ ‫-אני אהיה בשקט עכשיו.‬
‫נחמד מצדך להקדיש את זמנך,‬
‫כי אני יודע שאת אישה עסוקה וחזקה,‬
‫ויש לך ארבעה ילדים מתחת לגיל…‬
‫שש.‬ ‫-שש.‬
‫איך זה, למען השם? מה שלום הילדים עכשיו?‬
‫אין קסום, פרוע וכיף מזה,‬
‫וזאת ההרגשה הכי טובה ועמוסה בעולם.‬
‫זה בדיוק כמו שאני זוכרת את ההתבגרות.‬
‫הניסיון הקטן שלי‬
‫שיש לך ולי במשותף עם כל הורה בעולם,‬
‫הוא שלא ניתן לדמיין‬
‫את מכלול הדאגות והחרדה‬
‫שמישהו מרגיש כלפי הילדים שלו.‬
‫כן.‬ ‫-זה לעולם לא נגמר.‬
‫אבל זה כל כך כיף שאת מוכנה לשים הכול‬
‫מאחורי זה.‬ ‫-בהחלט. אני חושבת שכשאת הופכת לאימא,‬
‫את חושבת על הכול.‬
‫במיוחד בימים אלה, זה כזה,‬
‫"הם בסדר בבית הספר ומסתדרים עם כולם?"‬
‫בדיוק לקחנו את הבת שלנו לנשף ריקודים,‬
‫ויש תחרות ריקודים,‬
‫ו"איך היא תרגיש אם היא תנצח?‬ ‫איך היא תרגיש אם לא?"‬
‫וזה מכלה אותך כל כך הרבה.‬
‫איך הלך לה בתחרות הריקודים?‬
‫היא וקנייה ניצחו שנתיים ברציפות לדעתי.‬
‫אז הם…‬ ‫-רק רגע.‬
‫זו תחרות ריקודים של אב ובת?‬ ‫-כן.‬
‫זה… כן.‬
‫אבל הם התאמנו, הם המציאו ריקוד שלם‬
‫ויש להם מהלכים.‬
‫טוב, זה קצת מפחית את הדאגה מהעניין.‬
‫לא?‬ ‫-כן.‬
‫דרך אגב,‬
‫תעברי איתי על כך המשפחה.‬
‫קדימה. כולם.‬ ‫-גם נכדים?‬
‫כל מי שיש לך.‬
‫מהצעיר למבוגר?‬ ‫-בכל סדר.‬
‫מאיפה לי לדעת?‬ ‫-בסדר.‬
‫יש לי את פסלם, הוא בן שמונה חודשים.‬
‫שיקגו, בת השנתיים, סיינט, בן הארבע,‬
‫נורת', בת השש,‬
‫אני, בת 39,‬
‫קנייה.‬
‫ויש את קורטני…‬
‫אנשים כבר מבולבלים.‬
‫סקוט, הילדים שלהם, מייסון, פנלופה וריין.‬
‫ויש את קלואי, ויש לה בת, טרו.‬
‫ואז יש לנו‬
‫את רוב, ויש לו בת בשם דרים.‬
‫ויש את קנדל, אין לה ילדים.‬
‫וקיילי, שיש לה את סטורמי,‬
‫ויש את אימא שלי, קריס,‬ ‫ואת סבתא שלי אמ. ג'יי.‬
‫לא שמעתי ברודי.‬
‫ויש את הילדים של קייטלין.‬ ‫יש לה את ברט, ברנדון, ברודי וקייסי.‬
‫הזכרת את קייטלין ג'נר,‬
‫אותה הכרתי בתור ברוס ג'נר,‬
‫הזוכה במדליית הזהב האולימפית‬ ‫בקרב עשר לשנת 76,‬
‫ובתור אביך החורג.‬
‫ועכשיו זה קייטלין ג'נר.‬
‫איך הייתה החוויה הזו?‬
‫טוב, ברוס היה אבא חורג מעולה,‬
‫זה היה מדהים.‬
‫וכשהייתי בת 26,‬ ‫אימא שלי הייתה מחוץ לעיר,‬
‫ואני גרתי איתם,‬
‫ו…‬
‫נכנסתי לחנייה,‬
‫וברוס היה לבוש לגמרי כאישה,‬
‫עם פאה ואיפור ושמלה ועקבים ובגדים.‬
‫זו הפעם הראשונה שהיית עדה לזה?‬
‫כן.‬
‫ועברתי ממש לידה…‬
‫לתוך החדר שלי, ארזתי תיק ממש מהר‬
‫והתקשרתי אל קורטני, וכזה,‬ ‫"אני חייבת בוא לבית שלך".‬
‫והיא אמרה, "אלוהים, תפסת את ברוס בוגד?"‬
‫ואני אמרתי, "הלוואי.‬
‫נתראה בקרוב".‬
‫ונסעתי לשם,‬
‫והיה לנו מחשב ואנחנו חיפשנו,‬
‫"מה המשמעות של זה?"‬
‫והדבר היחיד שמצאנו ברשת‬
‫היה פרק של "אופרה"…‬
‫על אישה טרנסג'נדרית.‬
‫ועדיין לא הצלחנו להבין מה זה אומר.‬
‫ואז ברוס התקשר לטלפון שלי ואמר,‬
‫"מתי שתהיי מוכנה, אשמח לשבת ולדבר איתך,‬
‫אבל בינתיים, אל תספרי לאף אחד.‬
‫לאימא שלך אין מושג, והיא תהרוג אותי".‬
‫זה היה קצת מבלבל,‬
‫כי כולנו רצינו לתמוך בו,‬
‫אבל גם רצינו לתמוך באימא שלנו,‬
‫שכל זה היה חדש לה,‬ ‫לאחר נישואים למישהו במשך 22 שנה.‬
‫הלב שלה נשבר,‬
‫ויש להם ילדים,‬
‫וזה פשוט כבד‬
‫כשאת מגלה ביחד עם כל העולם.‬
‫אבל אני זוכרת כשמלאו לי 30,‬
‫קייטלין באה. היא אמרה,‬
‫"הרגשתי את הרגשות האלה כילדה מגיל ארבע",‬
‫ורק לאחרונה היא הייתה בסדר‬
‫להיות יותר כמו עצמה.‬
‫תחשבי על זה. אני לא יודע בת כמה היא הייתה,‬
‫אבל לא להרגיש בנוח‬
‫עד לשלב הזה,‬
‫לא היית מאחלת חיים כאלה לאיש.‬
‫אני כן מרגישה שהיא עזרה לשבור מחסומים,‬
‫ועזרה לפרוץ את הדלת‬ ‫עבור אנשים שלא ממש הבינו.‬
‫האומץ והעוז, ואני מכיר את זה מ…‬
‫ההשתתפות שלי בבית הספר של הבן שלי.‬
‫והחינוך לגבי זה עכשיו‬
‫מתקדם שנות אור ממה שהוא היה‬
‫כשאת למדת בבי"ס,‬
‫וכמובן, כשאני הייתי בגיל הזה,‬ ‫לא היו בתי ספר,‬
‫אבל…‬
‫אז זה מעודד.‬
‫ולזכותה יאמר, את יודעת,‬
‫שהיא עזרה עם התהליך החינוכי.‬
‫אם לחזור להנחה המקורית שלי,‬
‫כשאת היית ילדה,‬ ‫ו"משפחת קרדשיאן" רק התחילה,‬
‫שוחרר סרטון.‬
‫אני לא יודע אם זה היה פשע,‬ ‫אבל בהחלט חילול.‬
‫כן.‬
‫זה בטח פגע בך מאוד.‬
‫והביך.‬
‫לא יודע, זה נראה…‬ ‫-הייתי בשנות ה־20 המוקדמות שלי.‬
‫אני חושבת שכולם‬ ‫מקבלים בחירות והחלטות מטופשות בגיל כזה.‬
‫לא עשית שום דבר רע מבחינתי.‬
‫זו הייתה מתקפה עלייך, ושרדת אותה, אז…‬
‫אני חושבת שהעובדה שמשפחתי הייתה איתי,‬
‫ואפילו סבתא שלי,‬
‫הייתי כל כך נסערת כשזה קרה,‬ ‫וסבתא שלי הייתה שם.‬
‫ולדבר איתה על זה, ועם אימא שלי,‬
‫וכולם פשוט ממש תמכו בי.‬
‫וזה היה חשוב לי מאוד.‬
‫וזה היה כך מהיום הראשון, כשקרתה לנו‬
‫השערורייה הגדולה והפומבית הראשונה שלנו.‬
‫ככה תמיד עברנו דברים, אחד עם השני.‬
‫יש לי את משפחתי, וזה כל מה שמשנה.‬
‫כשהייתי בגיל הזה,‬
‫רשימת הדברים המביכים שעשיתי‬
‫גדולה פי אלף מכפי שתחווי בחייך.‬
‫כי אני הייתי סתום.‬
‫ותמיד הייתי שיכור.‬
‫אז עשיתי דברים מטופשים משכרות כל הזמן.‬
‫ואם הייתי יודע, או שהיה לי שמץ של מושג‬
‫שהאנשים סביבי לא היו אמינים,‬
‫מה שקרה במקרה הזה,‬ ‫-כן.‬
‫זה היה מרסק אותי.‬
‫אבל דמיין לחיות היום, כשלכולם יש טלפון,‬
‫לכולם יש מצלמה.‬
‫אי אפשר אפילו לדחוף אוכל לפה‬
‫מבלי שאנשים יצלמו תמונות מביכות בטירוף.‬
‫ומעולם לא ראיתי את עצמי עירום.‬
‫היי, חבר'ה.‬
‫טוב, חבר'ה. אני אעשה קווי מתאר והדגשות.‬
‫הוצאתי כמה תלבושות רק כדי שתראו.‬
‫אני אוהבת את הצבע החום.‬ ‫הייתי לובשת את החום.‬
‫אני אעשה לכם סיור במקרר שלי.‬
‫ביי, צ'ו־צ'ו.‬
‫אתן אוהבות את התלבושות שהבאתי מוויומינג?‬ ‫-כן.‬
‫את הצלחה גדולה ברשתות החברתיות.‬
‫המספרים באינסטגרם מפחידים.‬
‫הם מפחידים.‬
‫וזה כמו עבודה במשרה מלאה עבורך, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-באיזו תדירות את מופיעה באינסטגרם?‬
‫לפחות פעם ביום.‬
‫היינו בתחילת המעבר‬
‫מתקשורת רגילה‬
‫ואיך שצריך היה לעשות דברים,‬ ‫לרשתות החברתיות.‬
‫אבל אני אוהבת שחוויתי את חוויית‬
‫הימים שהיינו צריכים להופיע אצל לנו ולטרמן.‬
‫אני זוכרת…‬ ‫-חייבים!‬
‫לא חייבים להופיע, זה היה כבוד להופיע.‬
‫לא, אבל אם היית רוצה לדבר על מוצר‬ ‫ולפרסם אותו, היית צריך להתראיין…‬
‫אני יודע.‬ ‫אבל מה שמרתק אותי הוא שזה העולם שלי,‬
‫והמספרים האלה‬
‫בהשוואה למספרים בחשבון שלך באינסטגרם‬
‫הם זעירים.‬
‫אני מקווה שלא תיעלב מזה,‬
‫אבל אמרתי לקנדל ולקיילי, אני כזה,‬
‫"אני אופיע אצל לטרמן",‬
‫והן כזה, "מי? מה?"‬
‫כאילו…‬
‫הן עושות רק דברים ברשתות החברתיות.‬
‫ובעיניי, זה היה, "מה?" זה היה ממש מרתק.‬
‫לפני חודש, כמעט נחנקתי למוות.‬
‫את מכירה את העניין עם אינסטגרם.‬
‫כן.‬
‫כמה עוקבים יש לך באינסטגרם?‬
‫מאה שישים ושתיים מיליון.‬ ‫-מאה שישים ושתיים מיליון.‬
‫אם תעלי את קוצצי הציפורניים לאינסטגרם,‬
‫בום! הם יתפרסמו ויגיעו לכל מקום?‬ ‫-אולי.‬
‫את יודעת, בדיוק פתחתי חשבון אינסטגרם.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫ואני עוקב אחרי אדם אחד, אחרייך.‬ ‫-אין מצב.‬
‫אפשר את הטלפון שלי, בבקשה? זרוק אותו.‬
‫טוב, יש לך אינסטגרם.‬ ‫-הנה, זרוק אותו שוב.‬
‫אלוהים.‬
‫אני תופסת טוב.‬ ‫-זרוק את הטלפון שלי.‬
‫הנה, אני אזרוק לך.‬ ‫-אנחנו כמו מפגרים במשחק בייסבול.‬
‫איך אני נכנס לאינסטגרם?‬
‫מה זה? ולמה יש לך…?‬
‫שירות הלקוחות…‬
‫זה…‬ ‫-את מתנת חג המולד על הטלפון שלך?‬
‫זה הטלפון האמיתי שלך?‬
‫כן.‬ ‫-לא יכול להיות.‬
‫למה הטלפון שלך כזה? זה אביזר?‬
‫לא, זה… אני יצירתי.‬ ‫-לא.‬
‫אם את רוצה סלפי, צריך… בדרך המיושנת.‬
‫שלום. היי.‬
‫אתה בטוח?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫לא, יש כאן כפתור‬ ‫שאני לא מצליחה להגיע אליו.‬
‫טוב, בואי נראה.‬
‫תראי, קים.‬ ‫-כל הכבוד.‬
‫זה פתטי.‬
‫כן, נכון.‬ ‫-זה נראה…‬
‫כן.‬ ‫-קל להסכים, תודה.‬
‫אני פשוט לא מבינה.‬
‫רואה את ההבדל עם התאורה?‬ ‫-הנה אנחנו.‬
‫זה נהדר.‬ ‫-ואז אשלח לך באייר דרופ.‬
‫יודע מה זה אייר דרופ?‬
‫בטח.‬
‫בסדר.‬
‫אלוהים, אתה עוקב אחריי.‬
‫אוי ואבוי. אני רוצה להגיד לאנשים,‬
‫"בדיוק בלעתי סוללה. רעיונות?"‬
‫זה מה שאני לא רוצה, שאנשים ישנאו את זה.‬
‫כן.‬
‫אני לא רוצה שונאים.‬
‫בסדר.‬
‫תנסי את.‬
‫להגיד לאנשים שבלעתי סוללה?‬
‫כן.‬ ‫-באינסטגרם שלי?‬
‫כן, תראי מה יקרה.‬
‫זה יהיה טוב.‬ ‫-זה יהיה בסטורי.‬
‫כן.‬
‫היי, חבר'ה.‬ ‫היי, חבר'ה. שאשתתף או לא?‬
‫אתה יכול.‬ ‫-בסדר.‬
‫היי, חבר'ה.‬ ‫-היי.‬
‫אחד מאיתנו בלע סוללה.‬ ‫אנחנו בסי. וי. אס. מי זה לדעתכם?‬
‫בדיוק בלעתי סוללה.‬
‫זו הייתה סוללת AA.‬
‫האם זו הולכת להיות בעיה רפואית? לא יודע.‬
‫אבל אנחנו פה, נוכל לשאול רוקח.‬
‫בדיוק, נלך לבית המרקחת.‬ ‫-טוב.‬
‫היי, חבר'ה.‬
‫היי, חבר'ה. שאשתתף או לא?‬
‫אני מת על זה.‬
‫הנה. רואה?‬
‫ידעת שבימינו‬ ‫אתה יכול לצלם תמונת דרכון בעצמך?‬
‫הטלפון שלך משאיר משהו ירוק שדומה לגרינץ'.‬
‫פעם הייתה לי תכנית.‬
‫הייתי משדר בכל לילה, והיו לי כ־300 עוקבים,‬
‫אבל הם היו חברי הקהל.‬
‫זה וירלי, נכון?‬
‫אני דואג שאם ילדים יתמכרו לרשתות החברתיות,‬
‫זה יהרוס את היכולת שלהם‬ ‫לבהות בהיסח דעת בטלוויזיה כל היום.‬
‫את מפרסמת דברים שלא אכפת לך מהם?‬
‫רק בשביל הכיף?‬
‫לא, פעם הייתי עושה את זה.‬
‫הייתי מאוד מנוגדת.‬
‫הייתי מפרסמת תוסף לירידה במשקל ואז…‬
‫מזון מהיר.‬
‫הייתי עושה את זה בו זמנית.‬
‫זה היה מאוד… הייתי…‬ ‫-וואו.‬
‫אני שומר את זאת.‬
‫צריך לכתוב את הכותרת.‬ ‫-כן, הכותרת שלי.‬
‫"הצילו, בלעתי סוללה."‬
‫תעלי את זה ותראי כמה מהר יגיע לפה אמבולנס.‬
‫- הצילו, בלעתי סוללה -‬
‫חושבת שמאוחר מדי עבורי?‬
‫בכל הכנות, קצת.‬
‫רק בגלל‬
‫שלא נראה לי שתעמוד בקצב של אינסטגרם.‬
‫אז לכן אני…‬ ‫-עבורי זו הרבה עבודה‬
‫לתפעל את הדבר הזה.‬ ‫-כן.‬
‫זה אמיתי? זה באמת הטלפון שלך?‬
‫אני לא מסוגלת…‬ ‫-תסתכלי עליי.‬
‫אין דרך ללחוץ על אותיות מסוימות.‬ ‫-רק רגע, עכשיו אני לא יכול…‬
‫איבדת את זה.‬ ‫-בסדר.‬
‫אפס לייקים.‬
‫מישהו שבר לי את הטלפון.‬
‫היום אפשר להשיק מותג…‬
‫נכון, וזה בדיוק מה שעשית עם "סקימס".‬ ‫-כן.‬
‫אני אהיה כן איתך.‬
‫עד לפני כחודש,‬
‫הרעיון של לבוש מחטב, לא יודע,‬
‫אני לא, ואני עדיין, אבל אני לא.‬
‫מעולם לא שמעתי על זה.‬ ‫ואז מישהו אמר, "מחטבים?"‬
‫ואמרתי, "בלי מחטבים".‬
‫אבל את נכנסת לאינסטגרם שלך ואומרת,‬
‫"נחשו מה, ילדים?‬
‫לבוש מחטב לכולם".‬
‫תודה רבה, חבר'ה, על שבאתם.‬
‫אין בעד מה!‬
‫ותוך דקה,‬
‫ארבעה מיליון בגדים מחטבים נמכרו.‬
‫זה מה שקורה?‬
‫בעיקרון.‬ ‫-וואו!‬
‫וואו.‬
‫הרשי לי לספר לך סיפור קטן מחיי.‬
‫לאחרונה, הבן שלי ואני יצאנו לסקי,‬
‫והיינו 100 ק"מ מהאכסניה,‬
‫ואני לבשתי גטקס.‬
‫ואני בגיל שאולי אצטרך…‬
‫ללכת לשירותים.‬
‫כן.‬
‫זה כמעט בלתי אפשרי.‬
‫האם הנושא הזה טופל?‬
‫טוב,‬
‫עבור נשים,‬
‫אנחנו פשוט משיקים לבוש מחטב עם חור לפיפי.‬
‫זה יגיע עד שהפרק ייצא.‬ ‫-קדימה, בואו נשמע, באמת!‬
‫אבל אני אגיד,‬
‫הבדיקה לכמה גדול או קטן‬
‫החור לפיפי צריך להיות…‬ ‫-בסדר!‬
‫הייתה חוויה מעניינת מאוד.‬
‫אני בטוח.‬
‫לקרדשיאן, שהייתה בפריז באוקטובר שעבר‬
‫בשבוע האופנה עם אחיותיה,‬ ‫נגנבו תכשיטים בשווי עשרה מיליון דולר.‬
‫מה שלומה?‬
‫את בפריז.‬
‫מתרחש שוד.‬
‫ולהגיד "שוד"‬
‫זה להמעיט בערך הסיוט שזה היה.‬
‫כן.‬
‫חשבת שאת הולכת למות.‬ ‫-כן.‬
‫לפני כמה זמן זה קרה? שלוש שנים?‬
‫זה קרה לפני שלוש שנים,‬ ‫וזה היה שבוע האופנה.‬
‫ארזתי את כל התכשיטים שלי.‬ ‫מעולם לא עשיתי זאת.‬
‫שמתי את כל שהיה שייך לי בקופסת תכשיטים,‬
‫והבאתי אותה איתי כי חשבתי שאני…‬
‫"אנחנו בפריז,‬ ‫אני חייבת להביא את הטוב ביותר".‬
‫ושבוע לפני כן,‬
‫קנייה קנה לי טבעת חדשה,‬
‫ומאוד התרגשתי והייתי גאה בה,‬
‫וצילמתי אותה והשווצתי בה ברשתות החברתיות.‬
‫קנייה הגיע בטיסה‬ ‫כי הוא לא אהב את התלבושת שלי,‬
‫אז הוא הגיע בטיסה כדי לסגנן אותי.‬
‫מאיפה קנייה הגיע בטיסה?‬
‫מסיבוב הופעות בארה"ב.‬
‫אני לא זוכרת.‬ ‫-מאיפשהו.‬
‫בויזי. הוא היה בבויזי. אייד… כן, בויזי.‬ ‫-כן.‬
‫הוא שמע על התלבושת שלך…‬ ‫-הוא ראה תמונה של התלבושת,‬
‫והוא אמר, "אני על הטיסה הבאה".‬
‫ו…‬
‫קדימה, גבירותיי ורבותיי…‬
‫אם זו לא אהבת אמת…‬
‫ומה קרה אז?‬
‫מה שהיה מעניין זה שאני, קורטני,‬ ‫סטפני וסימון אכלנו ארוחת צהריים.‬
‫אני וחברות שלי, אכלנו צהריים באותו יום,‬
‫ואמרנו, "אם היו שודדים אתכן,‬ ‫מה הייתן עושות?‬
‫הייתן נותנות את הדברים?"‬ ‫למה ניהלנו את השיחה הזו? זה מטורף.‬
‫ואני אמרתי, "אני אגיד,‬ ‫'קח הכול. פשוט קח הכול'".‬
‫שום דבר לא חשוב.‬
‫ואז באותו לילה,‬
‫קנייה עזב כי הוא היה בסיבוב ההופעות.‬
‫קורטני עזבה כדי לצאת למועדון.‬
‫ובאותו זמן נסענו עם מאבטח אחד,‬
‫ואמרתי, "קחי את המאבטח כי את יוצאת.‬ ‫אני נשארת".‬
‫ואז, בערך בשלוש לפנות בוקר,‬
‫שמעתי רקיעות במעלה המדרגות,‬
‫וחשבתי שקורטני‬ ‫וחברתי סטפני חזרו הביתה שיכורות‬
‫והיו ממש רועשות ומגעילות,‬
‫ופשוט קראתי להן כמה פעמים,‬
‫והבנתי שהן לא מגיבות לי.‬
‫פניקה מיידית.‬
‫ידעתי שמישהו נמצא שם.‬
‫מישהו בא לתפוס אותי. אני… מרגישים את זה.‬
‫תפסתי את הטלפון כדי להתקשר למש…‬
‫לא ידעתי איך להתקשר למשטרה בצרפת.‬
‫זה מספר שונה, אתה מבין?‬
‫אז…‬
‫הם משתמשים במספרים צרפתיים.‬
‫אז קראתי למאבטח שלי,‬
‫אבל הדלתות נפתחו מיד ואלה היו שוטרים.‬
‫או כך חשבתי. הם תפסו את הטלפון שלי…‬
‫לקחו אותו, לדעתי הם לקחו אותו איתם.‬
‫השודדים היו לבושים כמו שוטרים.‬
‫זה מה שאני מסיק?‬ ‫-כן.‬
‫כן, שוטרים עם מסכות.‬ ‫-כמה היו בחדר איתך?‬
‫שניים.‬ ‫-רק שניים.‬
‫אבל הם הביאו את השוער מלמטה, אזוק.‬
‫עם אקדח מכוון אליו.‬
‫אז הם דיברו, צעקו עליי בצרפתית.‬
‫ואני פשוט…‬
‫התיישבתי ו…‬
‫הם כל הזמן אמרו, "הטבעת",‬
‫והייתי כל כך מבוהלת, הייתי כזה,‬
‫"מה?" זה לא הסתדר לי לרגע.‬
‫ואז הבחור אמר, "את הטבעת".‬
‫והנחתי אותה ליד המיטה.‬
‫אז נתתי לו את הטבעת שלי, ואז הוא תפס אותי,‬
‫ולבשתי חלוק, ולא לבשתי שום דבר מתחתיו.‬
‫אני לא רוצה לבכות.‬
‫אוי, לא.‬
‫אנחנו בסדר?‬
‫אני לא רוצה שהאיפור ייהרס.‬
‫זה בסדר. האיפור בסדר.‬
‫טוב.‬
‫והוא תפס אותי ומשך אותי אליו.‬
‫אבל לא לבשתי שום דבר מתחת,‬ ‫אז חשבתי, "טוב, הפעם אני הולכת להיאנס.‬
‫פשוט תתמודדי, זה הולך לקרות".‬
‫אתה יודע, כאילו…‬
‫"פשוט תכיני את עצמך".‬
‫אז התכוננתי ואז…‬
‫אני לא יודעת למה אני בוכה,‬ ‫דיברתי על זה לפני.‬
‫אבל אז הוא כבל אותי עם אזיקים,‬ ‫אזיקונים ונייר דבק,‬
‫ואז שם נייר דבק על הפה והעיניים שלי.‬
‫ולפני שהוא כיסה את עיניי, ראיתי…‬
‫לפני שהוא כיסה את עיניי,‬ ‫כי זה היה הדבר האחרון,‬
‫הוא…‬
‫ראיתי שהוא מצא את קופסת התכשיטים שלי,‬ ‫החזיק אותה וכזה, "אהא!"‬
‫כאילו, "השגנו אותה".‬
‫אבל המשכתי להסתכל על השוער,‬ ‫כי לא ידעתי מי הוא היה,‬
‫ואני כזה, "מה קורה? אנחנו הולכים למות?‬
‫תגיד להם שיש לי ילדים.‬
‫יש לי תינוקות, יש לי בעל, משפחה.‬
‫אני חייבת להגיע הביתה.‬
‫תגיד להם שייקחו כל דבר,‬ ‫לא אגיד שראיתי אותם.‬
‫שייקחו הכול".‬
‫ואז…‬
‫ואז ראיתי אותו מכוון אקדח אליי,‬ ‫והייתי כזה, "טוב, זה נגמר",‬
‫ופשוט חשבתי על קורטני.‬
‫חשבתי שהיא תבוא הביתה ואני אהיה מתה בחדר,‬
‫והיא לעולם…‬
‫היא תהיה בטראומה לכל החיים‬ ‫אם היא תראה אותי.‬
‫אנחנו חולקות חדר. על המיטה שלה.‬
‫אבל חשבתי שזה היה הגורל שלי.‬
‫ואז הבחור ה…‬
‫הוא כל הזמן לחש לי, "את בסדר".‬
‫בחור אחד. הבחור בלי האקדח.‬
‫כזה, "שקט. אם תשתקי, תהיי בסדר".‬
‫והוא בקושי דיבר אנגלית, אבל הייתי כזה,‬
‫"טוב, הוא מנסה לסמן לי?"‬
‫המון דברים עוברים לך בראש,‬
‫וצפיתי בכל סדרת "CSI" שקיימת,‬
‫אז לשבריר שנייה, אני כזה,‬ ‫"תסתכלי בעיניים. מה צבע העיניים והשיער?"‬
‫את מנסה לעשות את מה שאת אמורה לעשות,‬
‫והכול עף מהחלון.‬
‫הכול עף מהחלון, ו…‬
‫הוא הרים אותי והכניס אותי לאמבטיה.‬
‫ואז הוא הרים אותי שוב,‬ ‫ופשוט הניח אותי על הרצפה וברח.‬
‫בלשים פרצו לדירה בפריז‬ ‫ופשטו על בית נופש בצרפת.‬
‫שבעה עשר נעצרו השבוע.‬
‫רוב החשודים הם בשנות ה־50 שלהם,‬ ‫אחד בשנות ה־70 שלו.‬
‫מאחר שאנשים נעצרו על זה,‬ ‫ואני יכולה לקרוא את הווידויים שלהם עכשיו,‬
‫הבנתי שהם עקבו אחריי‬
‫במשך שנתיים לפני הרגע הזה.‬
‫השודדים?‬ ‫-כן.‬
‫לא ידעתי שהיה להם מישהו במעלית,‬
‫מישהו בכניסה, מישהו שהזיז את המצלמה,‬
‫מישהו ששבר את הדלת, מישהו במכונית המילוט.‬
‫היה צוות שלם של אנשים שתכננו את זה.‬
‫אז זה לא היה סתם, "בואו נראה אם נוכל…"‬
‫הם אמרו שהם ניסו בטיול הקודם,‬
‫אבל קנייה היה שם והם פחדו מדי.‬
‫ואז הם אמרו שהם ראו ברשתות החברתיות…‬
‫שהייתה לי טבעת ענקית חדשה.‬
‫מה… ואני…‬
‫אני לא גונב תכשיטים.‬
‫ומעולם לא…‬ ‫-זה טוב.‬
‫ומעולם לא שדדו ממני תכשיטים.‬
‫לי נראה שיהיה די קשה‬ ‫להיפטר מדברים ברמה הזו.‬
‫את יודעת כמה…?‬ ‫-היית חושב. אבל,‬
‫אני בטוחה שזה נמכר בשוק השחור.‬
‫אבל הם עשו מבצע עוקץ ענק,‬
‫וכולם נמצאים בכלא ומחכים למשפט.‬
‫כמה זמן זה לקח? כי יש מידה,‬
‫לא מידה מסוימת, מידה וודאית‬
‫של הלם ופחד,‬
‫ונסיבות פוסט־טראומטיות שעוברים.‬
‫ואת ידועה ברחבי העולם‬
‫במספרים מדהימים ברחבי הרשתות החברתיות.‬
‫בהחלט לקחתי שנה שבה הייתי ממש…‬
‫פרנואידית לגבי כך שאנשים יידעו איפה אני.‬
‫לא רציתי אפילו ללכת למסעדה כי חשבתי,‬
‫"מישהו יידע שאני במסעדה,‬ ‫יצלמו תמונה, ישלחו אותה,‬
‫הם יידעו שהבית פתוח,‬ ‫הם יידעו שהילדים שלי שם".‬
‫אני פשוט…‬
‫פחדתי מאוד מהכול.‬
‫אני לא יכולה לישון בלילה אלא אם יש…‬
‫חצי תריסר מאבטחים בבית שלי,‬
‫וזה הפך למציאות שלי, וזה בסדר.‬
‫טוב, זה… השאלה היא, "האם זה בסדר?"‬ ‫זה לא בסדר אם זה הייתי אני.‬
‫חוץ מפרץ הבכי הקטן הזה, אני בסדר גמור.‬
‫באמת.‬
‫אני זוכרת שהתקשרתי לכל אחיותיי מהמכונית.‬
‫היינו בשיחת ועידה. אמרתי,‬ ‫"בנות, תודה לאל שזאת הייתי אני.‬
‫אני חזקה מאוד נפשית,‬
‫וזה היה מזיין לכולכן את החיים לעד".‬
‫את בסדר בלי מה שאיבדת,‬ ‫ותודה לאל שאת בחיים,‬
‫תודה לאל שילדייך‬
‫מכירים את אימא שלהם וכן הלאה.‬ ‫-כן.‬
‫מישהו אמר לך שזה בסדר להגיד פה "לזיין"?‬
‫סליחה, לא.‬
‫אף אחד לא אמר…‬
‫זה נטפליקס, נכון?‬
‫כן, אבל אמרו לי לא…‬ ‫מה שלא תגיד, אל תגיד "לזיין".‬
‫טוב.‬
‫זאת המילה הגסה האהובה עליי.‬
‫אז קנייה, שאותו אני מכיר מעט,‬
‫יש לו אנרגיה עצומה, לילד הזה,‬
‫ותבונה עצומה.‬
‫מי מרוויח יותר כסף?‬
‫הוא, כנראה.‬
‫כנראה?‬ ‫-כנראה.‬
‫כמה זה קרוב?‬
‫אנחנו שווים לחלוטין.‬
‫יופי.‬
‫שנינו מבורכים מאוד ומצליחים מאוד.‬
‫ואני ממש אסירת תודה.‬
‫האם היית יכולה לעשות את זה,‬ ‫כל מה שאת עושה,‬
‫האם היית מצליחה אם היית מסינסינטי?‬
‫זה יכול היה לקרות ככה?‬
‫האם היית מצליחה בלי "משפחת קרדשיאן"?‬
‫האם היית מצליחה בלי לעבוד‬ ‫עבור פריס הילטון בתור מעצבת אופנה?‬
‫אני לא יודע מה זה מעצב אופנה,‬ ‫או איך משיגים עבודה כזו.‬
‫לא משנה כמה החיים שלנו‬
‫התעלו מעל התכנית והצילומים,‬
‫התכנית הזו היא אנחנו.‬
‫אני מרגישה שבמשך המון שנים‬ ‫ניסינו להוכיח שאנחנו מגניבות,‬
‫רוצות להתפרסם, אנחנו רוצות את זה.‬
‫אבל עכשיו התכנית מראה שאנחנו נורמליות,‬ ‫בדיוק כמו משפחה רגילה.‬
‫וזה לגמרי התהפך.‬
‫יש לי הרבה דברים לומר על זה.‬
‫ראשית, לאחרונה צפיתי בסרטון‬ ‫של המשפחה הנורמלית לגמרי שלך.‬
‫לקחת אותנו לסיור של 18 המקררים שלך.‬
‫ואמרתי לעצמי, "זאת לא משפחה נורמלית".‬
‫אבל הם עלו איתנו,‬
‫הם ראו כשבקושי יכולתי לשלם שכר דירה.‬
‫לא היינו מי שאנחנו היום‬ ‫בלי "משפחת קרדשיאן",‬
‫ולכן אנחנו ממשיכות לשתף את חיינו,‬ ‫אפילו אם…‬
‫ריאלית, נוכל לפרסם משהו ברשתות החברתיות‬
‫ולהרוויח יותר מעונה שלמה.‬
‫זה מי שאנחנו, וזה מאחד אותנו בתור משפחה.‬
‫למרות כל האכזבות, שיברונות הלב,‬
‫את יצאת בצד הנכון.‬
‫וברכות על כל מה שהשגת,‬
‫ועל ששרדת חיים בלתי רגילים,‬
‫ואני מקווה שהמצב רק משתפר עבורך.‬
‫תודה. תודה רבה.‬ ‫-שאלוהים יברך אותך.‬
‫תודה.‬
‫יום טוב.‬
‫זה כבוד גדול. תענוג.‬
‫תודה רבה. תמסרי ד"ש לקנייה.‬
‫תודה, אמסור.‬ ‫-תודה.‬
‫תודה רבה.‬ ‫-קים קרדשיאן, גבירותיי ורבותיי.‬
‫תראי, מה זה? אוזניות עם מיקרופון?‬
‫כמה זה עולה?‬
‫מה זה?‬
‫לטלפון שלך.‬
‫אבל לא נראה לי שזה יתחבר לטלפון שלך.‬
‫תרגום כתוביות: ג'ניה ליטבאק‬