DETTA SPELADES IN INNAN COVID-19-PANDEMIN.
MIN IRRITERANDE PERSONLIGHET ÄR TIDLÖS. - DAVE
-Jag har inte varit här på länge. -Jag älskar apotek.
Jag går hit för att jag hade ett program
och det får mig att känna mig… Vänta lite.
Titta. Det är som om vi var på tv.
Hej, allihop. Vi är strax tillbaka.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Mitt herrskap, David Letterman.
Hur står det till?
Tack så mycket. Tack. Snälla ni!
Kul att se er. Har nån varit här förut?
Andra gången på The Alex. Har ni varit här?
Här kommer eftersläntrarna. För Guds skull…
Står tiden inte på biljetterna? Sätt er, bara.
Sluta titta på dem.
Det fina med den här programserien
är att jag får lära mig om saker jag inte vet så mycket om.
I kväll finns det mycket att lära sig.
Jag är mycket uppspelt, och en aning orolig.
Så, mitt herrskap, en applåd för Kimberly Noel Kardashian West.
-Tack för att jag fick komma. -Tack för att du kom.
-Hur mår du? -Bra.
-Fixade du den där? -Flätan? Nej.
-Jag vet inte hur man fixar hår. -Var det nån som gjorde det?
Nån klippte av sig håret och försåg mig med den långa flätan.
Och så dubbelhäftande tejp?
Nej. Det finns en hake, och man limmar runtom.
-Nej! -Jo. Mitt riktiga hår är inflätat.
Oj!
Det är anmärkningsvärt, men nu har jag fler frågor.
-För det första: Är det lagligt? -Ja, det är det.
Får jag fråga vad en sån där går på?
Jag tror att jag gjorde ett Instagram-inlägg i utbyte mot den.
Oj.
För hår hela livet, ett Instagram-inlägg.
Hur mycket snackar vi då, en kvarts miljon dollar?
Jag skämtar. Jag pratar inte om pengar.
Jag tycker att det är opassande.
Vad kan jag göra för hår resten av livet?
-Du verkar ha mycket. -Ja, jag glömmer jämt det här.
Jag kan ju flytta runt det.
-Jag odlar mitt eget lager. -Om det bara vore så lätt.
För många år sen, och jag var nog inte ensam,
skämtade jag nog om dig och ditt program.
Jag visste inte. Och jag fick betalt för att skämta om saker.
Det gjorde alla. Men här sitter vi nu, och nu skrattar vi inte.
-För att framgången… -Ja.
Och det andra, att vara känd för att vara känd,
det kändes aldrig rätt.
För det är ett tv-program, och du är en av stjärnorna.
Om du inte hade en viss karisma hade det inte blivit en framgång.
Det skulle inte sändas längre, nåt annat skulle sändas.
Så jag tyckte alltid att den uppfattningen var fel.
Jag köpte aldrig det.
Jag fattade inte heller det, jag har jämt tyckt…
Skådespeleri är så svårt, det fixar jag inte.
Men det är en rollfigur, om nån inte gillar den gör det inget.
Men folk måste gilla oss som vi är.
För mig var det svårare: "Hur delar man med sig av sitt liv?"
Du måste lyckas som dig själv.
Vi gjorde en pakt från första början: "Vi måste visa allt och vara oss själva."
Det som är annorlunda med vår situation
är att det vanligtvis är en person i en familj som lyckas i branschen.
Men jag fick uppleva det med varenda familjemedlem samtidigt.
Om tv-kanalen E! skickade oss på en resa jorden runt,
så åkte vi tillsammans.
Jag jobbade på CBS i 20 år, de skickade mig aldrig nånstans.
Jag är dubbelt så gammal som du. Det behöver jag inte påpeka.
Men de händelser som utgjort ditt liv…
Sju, åtta, nio, tio av dem
skulle räcka för ett helt liv.
Din far var advokat, men han utövade inte yrket.
Han jobbade i musikbranschen och tog upp advokatyrket igen för sin vän O.J:s skull,
för att försvara honom, och…
Jag tänker avbryta dig här. Var O.J. din gudfar?
En väldigt nära vän, farbror O.J.
Okej. Han är inte din gudfar, utan farbror O.J. Din fars bästa vän.
Din mamma var bästis med Nicole.
Ja. Veckan innan det hände var vi i Mexiko
på familjesemester, familjen Simpson och vi.
Sen hände det här otänkbara.
Och sen…
…tog pappa ena sidans parti och mamma den motsatta sidans.
Jag minns att jag svarade i telefon. Vi satt vid middagsbordet
och det ringde från häktet.
Det var O.J. Jag gav mamma luren, för han ville tala med henne.
Jag minns att de började bråka.
Mamma uttryckte sina känslor väldigt tydligt.
-Vad trodde hon? -Hon trodde att…
…hennes vän hade mördats av honom.
Det var ett stort trauma för henne.
Sen gick vi hem till pappa, där läget var ett helt annat.
Där fanns Johnnie Cochran, Bob Shapiro, pappa, hela teamet.
Vi barn visste inte vad vi skulle tro eller vems parti vi skulle ta.
Vi ville inte såra nån av våra föräldrar.
Pappa tog med oss till rätten en dag, utan att berätta för mamma.
Mamma satt med Nicoles föräldrar och Kourtney och jag satt bakom O.J.
Vi tittade på mamma, som gav oss en väldigt arg blick.
"Varför är ni inte i skolan? Vad gör ni här?"
Kourtney och jag tittade rakt framåt, inte på mamma.
Vår familj slets sönder under rättegången.
-Var du 13 när det hände? -Ja, 13, 14.
Jag stannade hemma från skolan för att se domen avkunnas.
Sen ringde pappa och sa:
"Herregud. Kom hem till farbror O.J. Vi ska dit allihop."
Kourtney och jag åkte dit.
Jag sa ju att jag var 14, men pappa lät mig köra bil då.
Jag körde fram till grinden på väg hem
och det var massor av kameror där.
Och i "Hard Copy" samma kväll stod det:
"Robert Kardashians älskarinna kör fram till hans hem."
Jag bara: "Herregud!" Jag kunde inte fatta att de hittade på nåt sånt.
Det blev min första riktiga lektion när det gäller media.
Man kan inte låta bli att minnas
det tragiska med de liv som avslutades och deras familjer.
Har du nån uppfattning i skuldfrågan?
Jag har aldrig uttryckt vad jag tror om det,
för att jag respekterar hans barn.
Om jag skulle säga nåt offentligt, som sårade nån…
…såvida de inte ger sig på mig och jag måste försvara mig eller en familjemedlem…
-Hur gammal var du när din far dog? -22.
Det drabbade dig förstås hårt. Det förändrar allting.
Ja. Jag jobbade på hans firma
och jag lärde mig så mycket av honom.
Din pappa är advokat och nu läser du juridik.
-Är den kopplingen alldeles för enkel? -Det är intressant.
Kopplingen till pappa är uppenbar,
men vi hade en välsignad uppväxt i Beverly Hills.
Vi hade ett fantastiskt liv, men tidigare
var jag helt omedveten om andra människors problem.
Sen såg jag en tweet av Alice Johnson,
och enkelheten i det faktum att nån som begått sitt första brott,
en mindre drogförseelse,
fick samma straff som Charles Manson… Det verkade helt absurt.
-Det var inget våldsbrott. -Och hon fick livstid.
Det var extremt viktigt för mig…
…att belysa det.
Det här är så orättvist…
Kim Kardashian West anländer till Vita huset.
Ett möte i Vita huset,
som de flesta nog aldrig trodde att de skulle få se för två år sen.
President Trump har skyndat på frigivningen av en dömd brottsling.
Han förvandlade en mormorsmors livstidsstraff
efter vädjanden av Kim Kardashian.
Blir du kontaktad av varenda människa
i vartenda fängelse i varenda delstat i landet?
I stort sett, ja.
Nu pratar vi om straffreformer.
Jag vill inte behöva ha med mig min advokat överallt,
för att jag inte kan alla lagar. Jag vill ta hand om det själv.
Läser du juridik på universitet?
Det kallas "Reading the Law". Fyra delstater gör det så här.
Abraham Lincoln gjorde så.
Det är på riktigt. En del tänker nog att man sitter hemma och pluggar.
Men man måste vara på en firma i nästan 20 timmar i veckan,
med jurister, man blir en sorts lärling.
De lär en om lagen, från kränkningar till civilrätt… Man måste lära sig allt.
Efter ett år avlägger man en endagsversion av en advokatexamen.
Det kallas "baby-bar". Man måste få godkänt.
Så du har din tid ganska inrutad de närmaste fyra, fem åren?
Ja.
När man avlägger sin examen, får man ta med en lista på…
-Vissa saker, ja. -Om du vet vilka det är…
Ingen fara!
Tack. Allt är bra.
Jag brukar gå in hit och förkunna mina medicinska problem.
Om jag såg nån på apoteket sa jag:
"Jag har ilsket röda bölder som är fulla av var.
Har ni nån kräm för det?"
Sen har jag affären för mig själv.
Jag behöver den perfekta pennan.
Det låter dumt, men vissa är bläckigare. Jag öppnar allihop.
Öppna, så testar vi. Det är inte mina grejer.
-Hur lång tid tar examinationen? -En dag.
Jag har drömt om det här, Kim Kardashian och jag på golvet på ett apotek.
En återkommande dröm.
Det kommer att ta flera timmar.
-Provet? -Ja, det är tio timmar långt.
Så jag måste ha den perfekta pennan.
-Ska jag öppna några? -Ja tack.
-Jag skriver ditt namn. -Okej. Vad rart av dig.
-Testa den här. Det kanske är samma. -Nej, det ser jag redan.
-Ser du vad bläckigt det är? -Det smetas ut.
Vänta. Jag gillar såna här pennor. Vad är det för skillnad?
-Behöver du batterier? -Det tror jag inte.
-Det behöver man alltid. -Jag gillar inte gelpennor.
Se upp!
Den andra känns fetare. Jag tror att jag tar den.
Pennshopping.
Vill du mäta blodtrycket?
-Är den ren, tror vi? -Nej. Det är den garanterat inte.
-Vad händer? -Ser du nåt? Du pajade maskinen.
Kan vi få hjälp med sfygmomanometern?
-Nu så. Är det bra? -Ja. Din puls är lite hög.
Det tillskriver jag mig själv. Och du är upprymd över att vara med i tv.
Har vi nånting användbart? Jag köper lite Old Spice.
Titta här.
625 bomullspinnar för fem dollar. Skämtar du?
Hör upp, kära kunder.
I dag delar vi ut gratis bomullspinnar!
Titta gärna förbi vår enorma tunna med bomullspinnar.
-Det bästa med apoteket är godiset. -Du läser mina tankar.
-Gud. -Barn älskar badbomber. Jag shoppar loss.
Det är hela poängen. Vi är här för att vi är amerikaner.
Köper vi nåt du behöver?
Vi behöver ett reseur.
-När är provet? -I slutet av juni.
Jag tar sex veckor ledigt för att fokusera på det.
Uret får bara vara fem gånger fem centimeter. Perfekt.
Hur många prov har du gjort?
Jag gör övningsprov, men aldrig ett sånt.
Så det blir ditt första riktiga prov? Lycka till. Jag önskar dig all lycka.
Vad hoppas du på för dig själv och familjen om tio år? Vad vill du göra?
Förhoppningsvis ska jag, under de kommande administrationerna,
jobba med Vita huset, med benådningar.
Känner du att det som görs
vad gäller straffreformer, via den nuvarande administrationen,
på något vis låter balansen i demokratin
komma fram i en korridor av genomförbarhet?
Jag har ingen aning om vad du sa.
Tack. Tack så mycket.
-Jag vet inte heller. -Jag är inte jurist än.
Jag försöker igen. Jag är tacksam för det du gör.
Men det gör mig inte gladare över den nuvarande administrationen.
-Det förstår jag. -Vem tänker du rösta på?
Jag vet vem jag ska rösta på.
Alla sa till mig: "Sätt inte din fot i Vita huset. Då är ditt rykte kört."
Jag sa: "Jag måste, annars har de här människorna inte en chans."
Ett liv mot mitt rykte? För mig…
Ditt arbete är överväldigande.
Det är en positiv kraft,
som mildrar det jag anser vara oacceptabelt beteende av presidenten.
Jag är extremt fokuserad, och tacksam mot den här administrationen
för de fängelsereformer de gjort. Jag ärar dem som äras bör.
Och så fokuserar jag på det jag vet att jag kan få gjort.
Det är allt jag kan göra.
Varför känner inte jag så?
Är jag inte en lika bra människa som du?
Jag ska vara tyst nu.
Fint att du tar dig tid, för jag vet att du är en upptagen, mäktig kvinna
och du har fyra barn under sex års ålder.
Hur är det? Hur är barnen nu?
Det är en magisk, vild, rolig och underbart hektisk känsla.
Det är som jag minns min uppväxt.
Min lilla erfarenhet här, som vi har gemensamt med alla föräldrar,
är att man inte kan föreställa sig den enorma oro och ängslan
man känner för sina barn. Den tar aldrig slut.
Men det är fint att du kan tänka dig att åsidosätta allt annat.
När man blir mamma tänker man på allting.
Särskilt nu för tiden tänker man: "Mår de bra i skolan? Kommer de överens med alla?"
Vi tog nyss vår dotter till en skoldans. Det var en danstävling där.
"Hur kommer hon att må om hon vinner?" Det tar verkligen över.
Hur gick det på danstävlingen?
Hon och Kanye har vunnit de senaste två åren.
Vänta nu…
-Är det en dotter/pappa-tävling? -Ja.
De övade. De kom på en hel dans och de har sina danssteg…
-Det mildrar väl oron lite? -Ja.
Förresten, gå igenom hela familjen. Nu kör vi. Allihop.
-Barnbarn också? -Alla.
-Yngst till äldst? -Hur du vill.
-Hur skulle jag veta det? -Okej.
Det är Psalm, som är åtta månader,
Chicago, som är två, Saint, som är fyra,
North, som är sex, jag, som är 39, Kanye…
Sen har vi Kourtney…
Folk har redan glömt allt.
Scott. Deras barn Mason, Penelope och Reign.
Sen har vi Khloé. Hon har en dotter, True.
Sen har vi Rob, som har en dotter som heter Dream.
Och Kendall, som inte har några barn.
Och så Kylie, som har Stormi.
Och min mamma Kris och min mormor M.J.
Jag hörde inte Brody.
Det är Caitlyns barn. Hon har Burt, Brandon, Brody och Casey.
Du nämnde Caitlyn Jenner, som jag kände till som Bruce Jenner,
guldmedaljör i tiokamp i OS 1976, och som din styvfar.
Nu är hon Caitlyn Jenner.
Hur var det?
Bruce var en underbar styvfar. Det var fantastiskt.
När jag var 26 år var mamma bortrest. Jag bodde hos dem.
Och…
Jag gick in i garaget och Bruce var klädd som en kvinna,
i peruk, smink, klänning, högklackat och kläder.
-Var det första gången du bevittnade det? -Ja.
Jag gick raka vägen förbi henne…
…in på mitt rum, packade en väska jättefort,
och ringde Kourtney och sa: "Jag måste komma dit."
Hon sa: "Har Bruce varit otrogen?"
Jag sa: "Om det vore så väl! Vi ses snart." Och jag körde dit.
Vi hade en dator och vi kollade upp vad det innebar.
Och det enda vi hittade på nätet var ett Oprah-avsnitt
om en transkvinna.
Och vi förstod fortfarande inte riktigt vad det betydde.
Sen ringde Bruce till min mobil och sa:
"När du är redo vill jag gärna prata med dig.
Men under tiden, berätta inte för nån.
Din mamma vet inte och hon kommer att döda mig."
Det var förvirrande, för vi ville vara stöttande,
men vi ville också stötta mamma.
Det var en nyhet för henne. De hade varit gifta i 22 år.
Hon blev förkrossad. Och de hade barn.
Det var mycket att ta in,
när man fick reda på det tillsammans med hela världen.
Men jag minns när jag fyllde 30. Caitlyn kom över och sa:
"Jag kände så här som barn, från fyra års ålder."
Hon hade först nyligen börjat känna sig okej med att vara sig själv.
Jag vet inte hur gammal hon var,
men att ha känt så fram tills dess… Det önskar man inte någon.
Jag känner att hon hjälpte till att bryta ner barriärer och slå in dörrar.
Det krävde mod. Jag känner till det här tack vare…
…mitt engagemang i min sons skola.
Utbildningen om det här numera
är ljusår bättre än den var när du gick i skolan.
När jag var i den åldern fanns inga skolor, men…
Det är uppmuntrande.
Hon förtjänar beröm för att hon hjälpte till med den processen.
Jag går tillbaka till min premiss.
När du var ung och Familjen Kardashian började sändas,
så släpptes det en video.
Jag vet inte om det var ett brott, men det var helt klart en kränkning.
Det måste ha sårat dig enormt.
Och det var pinsamt. Jag var lite drygt 20.
Jag tror att alla gör dumma val när de är så unga.
Enligt mig gjorde du inget fel.
Det var en attack mot dig, och du överlevde den, så…
Jag tror att eftersom jag hade min familj, till och med mormor…
Jag var så ledsen när det hände, men min mormor fanns där.
Jag pratade med henne och mamma och alla stöttade mig verkligen.
Det betydde allt för mig.
Det var så från första dagen,
när vi upplevde vår första stora, offentliga skandal.
Det var så vi alltid tog oss igenom saker, med varandras hjälp.
Familjen är det enda viktiga.
Listan på pinsamma saker jag gjorde i den åldern
är tusen gånger längre än du nånsin lär få uppleva.
Jag var en idiot. Och jag var alltid full.
Så jag gjorde dumma fyllegrejer hela tiden.
Och om jag vetat, eller anat, att de omkring mig inte var pålitliga,
som i ditt fall… Det hade varit förkrossande.
Men tänk dig att leva idag, när alla har en mobil,
alla har en kamera.
Man kan inte ens proppa i sig en massa mat
utan att folk tar galna, pinsamma bilder.
Och jag har aldrig sett mig själv naken.
Hej.
Jag ska skugga och highlighta.
Sätt ihop outfits, så att ni ser.
Jag älskar den bruna färgen.
Jag ska ge er en rundtur i mitt kylskåp.
Hej då, Choo-Choo.
-Gillar ni era kläder från Wyoming? -Ja.
Du är en stor succé på sociala medier.
Instagram-siffrorna är skrämmande.
Det är som ett heltidsjobb, eller hur? Hur ofta lägger du ut nåt på Instagram?
Minst en gång om dagen. Det var i början av övergången
från vanliga medier och hur man gjorde saker, till sociala medier.
Men jag är glad att jag hade erfarenhet
från tiden då man måste vara med hos Letterman.
-"Måste"? -Inte måste, det var en ära!
Nej, men ville man prata om en produkt fick man göra intervjuer…
Det som är fascinerande med det för mig är att det är min värld. Tittarsiffrorna…
Jämfört med dina Instagram-siffror var de pyttesmå.
Jag hoppas att du inte tar illa upp,
men jag sa till Kendall och Kylie: "Jag ska göra Letterman."
Och de sa: "Vem? Va?"
De sysslar bokstavligen bara med sociala medier.
Det var fascinerande för mig.
För en månad sen kvävdes jag nästan till döds.
-Den här Instagram-grejen… -Ja.
-Hur många följare har du? -162 miljoner.
Om du lägger ut den här nagelsaxen på Instagram… Boom!
-Skulle det explodera? -Kanske.
Jag har precis startat ett Instagram-konto.
Jag följer en person, nämligen dig.
Kan jag få min mobil? Kasta hit den.
-Du har Instagram. -Kasta hit den igen.
Jisses!
-Jag är bra på att fånga. -Kasta hit den.
Vi är som idioter på en basebollmatch.
-Hur får jag fram Instagram? -Vad är det här? Varför har du…
…julklappspapper runt mobilen?
Är det här din riktiga mobil? Det kan det inte vara.
Varför ser din mobil ut så här? Är det rekvisita?
-Nej, jag är kreativ. -Nej.
Vill man ta en selfie får man göra som förr.
Hej.
-Är du säker? -Jag vet inte.
Det finns en knapp som jag inte kommer åt.
Då ska vi se.
-Titta, Kim. -Såja.
-Det är ju patetiskt! -Ja, det är det.
-Det är det. -Du håller med. Tack.
Jag förstår inte.
-Ser du skillnaden? -Där är vi.
-Toppen! -Jag skickar den.
-Vet du vad Airdrop är? -Absolut!
Du följer mig faktiskt.
Jisses.
Jag vill säga: "Jag svalde precis ett batteri. Några tankar?"
-Jag vill inte att folk ska hata den. -Nej.
-Jag vill inte ha hatare. -Okej.
-Kan du testa? -Säga att jag svalt ett batteri?
-På mitt konto? -Ja, se vad som händer.
Det kommer i "Stories".
-Hej på er. -Ska jag vara med?
Du kan vara med.
Hej. En av oss har svalt ett batteri. Vem tror ni att det var?
Jag svalde ett batteri nyss. Det var ett AA-batteri.
Orsakar det medicinska problem? Jag vet inte.
-Men vi kan fråga apotekaren. -Just det, vi går till apoteket.
Hej. Ska jag vara med?
Fantastiskt.
Här. Ser du? Visste du att man kan ta sin egen passbild?
Bilden får en Grinch-aktig, grön grej.
Jag hade en tv-show. Den sändes varje kväll och jag hade runt 300 följare.
Men allihop satt i publiken. Det är väl som att vara viral?
Jag är rädd att om ungdomarna är fast på sociala medier,
så förstör det deras förmåga att glo på tv hela dagarna.
Promotar du saker du inte bryr dig om, bara för skojs skull?
Förr gjorde jag ofta det. Jag var väldigt motsägelsefull.
Jag kunde promota ett viktminskningstillskott och sen…
…snabbmat.
Jag promotade båda samtidigt. Det var väldigt…
Den behåller jag.
Vi måste skriva din bildtext. "Hjälp, jag svalde ett batteri."
Skriv det, så ser vi hur fort ambulansen kommer hit.
-Tror du att det är för sent för mig? -Ärligt talat, lite.
Bara för att jag inte tror att du skulle hänga med på Instagram.
Det krävs mycket jobb för att hålla i gång det.
-Är det här verkligen din mobil? -Titta på mig.
Man kan inte skriva vissa bokstäver.
-Det försvann! -Noll gillningar.
Nån pajade min jäkla mobil.
-Man kan lansera ett helt varumärke. -Ja, som du gjorde med Skims.
Jag ska vara ärlig, tills för nån månad sen…
Tanken på formande underkläder… Jag vet inte…
Jag visste inte och vet fortfarande inte…
Jag hade aldrig hört talas om det. Sen sa nån "Spanx?"
Och jag sa: "Nej, inte Spanx."
Men du går in på Instagram och säger:
"Gissa vad, ungdomar! Shapewear till alla!"
Tack för att ni kom.
Varsågod!
Och inom en minut har fyra miljoner plagg sålts.
Är det så det går till?
-I princip. -Oj!
Wow.
Jag ska berätta en historia från mitt liv.
Min son och jag är och åker skidor och vi är 15 mil från stugan.
Jag har långkalsonger.
Jag är i en ålder då jag kanske måste…
-Gå på toa. -Ja.
Det är i stort sett omöjligt.
Har det problemet tagits upp?
Vi ska precis lansera shapewear med kisshål för kvinnor.
-De finns ute när det här sänds. -Kom igen, få höra!
Men jag måste säga att testerna på hur stort eller litet…
-Okej! -…hålet måste vara…
-…var en intressant upplevelse. -Det tror jag säkert.
Kardashian var i Paris på modeveckan med sina systrar i oktober
och fick smycken för tio miljoner dollar stulna.
Hur mår hon?
Du är i Paris.
Ett rån begås. Och att säga "rån" är att förminska mardrömmen.
Ja.
-Du trodde att du skulle dö. -Ja.
-Hur länge sen var det? Tre år? -Det var tre år sen.
Det var under modeveckan. Jag packade ner alla mina smycken.
Jag la ner allt jag ägde i ett smyckeskrin.
Och jag tog med det, för jag ville ha mina finaste smycken i Paris.
Och veckan innan hade Kanye köpt en ny ring till mig.
Jag var glad och stolt över den,
så jag filmade den och visade upp den på sociala medier.
Kanye flög dit. Han gillade inte mina kläder,
så han flög dit för att stajla mig.
Varifrån kom Kanye?
Från sin turné, i USA. Jag minns inte ens.
-Boise. Han var i Boise. -Ja.
-Han fick reda på vad du hade på dig… -Ja, och så tog han nästa flyg.
Och…
Jag menar, kom igen! Mitt herrskap!
Om inte det är äkta kärlek…
Vad hände sen?
Det intressanta var att jag, Kourtney, Stephanie och Simone, vi åt lunch…
Jag och mina väninnor åt lunch den dagen
och vi sa: "Om ni blev rånade, skulle ni bara ge dem grejerna?"
Varför pratade vi om det? Jag sa: "Jag skulle säga 'ta allt.
Inget är viktigt.'"
Och samma natt… Kanye hade åkt, för han hade ju sin turné.
Kourtney hade gått ut på nattklubb.
Vi reste med en säkerhetsvakt och jag sa: "Ta med vakten, du ska ut."
Och sen, runt klockan tre på natten hör jag stampande i trappan.
Jag trodde att Kourtney och Stephanie kom hem fulla och var högljudda.
Jag ropade några gånger.
Sen inser jag att de inte svarar.
Omedelbar panik. Jag visste att det var nån där.
Nån tänkte ge sig på mig. Man känner det på sig.
Jag tog mobilen för att ringa nödnumret, men kunde inte det franska numret.
Det är inte samma nummer.
-Så… -De använder ett franskt nummer.
Jag ringer min vakt.
Men dörrarna öppnas på en gång och där står några poliser.
Så jag tänkte… De tar min mobil…
Jag tror att de tog den med sig.
-Är rånarna klädda som poliser? -Ja.
-Poliser med mask. -Hur många var i rummet?
Två. Men de tog in conciergen i handfängsel. Under pistolhot.
De skrek på mig på franska.
Jag satte mig bara upp och…
De sa hela tiden: "Ringen."
Jag var så chockad att jag bara: "Va?"
Jag fattade inte först. Men sen pekade han: "Ringen."
Jag hade lagt den på nattduksbordet.
Jag räckte honom ringen och sen tog han tag i mig.
Jag hade morgonrock utan nånting under…
Jag vill inte gråta.
Nej…
Mår du bra?
Jag vill inte förstöra sminket.
-Det ser bra ut. Sminket ser bra ut. -Okej.
Han tog tag i mig och drog mig åt sitt håll.
Men jag hade inget under, så jag tänkte: "Nu blir jag våldtagen.
Det kommer att hända." Förstår du?
"Förbered dig nu."
Så jag gjorde det, och sen…
Jag vet inte varför jag gråter.
Sen band han mig, med handfängsel, buntband och silvertejp.
Han tejpade för min mun och mina ögon.
Och innan han tog ögonen såg jag…
Innan han tejpade för ögonen, det var det sista, så…
Jag såg att han hittade mitt smyckeskrin och höll upp det, typ: "Vi har det!"
Men jag tittade på conciergen, jag visste inte vem han var.
Jag sa: "Vad händer? Ska vi dö? Säg att jag har barn.
Jag har barn, jag har man och familj. Jag måste hem.
Såg åt dem att ta allt, jag ska inte säga att jag såg dem."
Och sen…
Sen riktade han en pistol mot mig och jag tänkte: "Nu händer det."
Jag tänkte bara på Kourtney.
Jag tänkte: "Hon kommer att komma hem och så ligger jag här död.
Hon kommer att bli traumatiserad för resten av livet om hon ser mig."
Vi delade rum. Jag trodde att det var mitt öde.
Killen viskade hela tiden till mig: "Du är okej."
Den andre, killen som inte hade vapnet.
Typ: "Om du är tyst blir allt bra."
Han kunde knappt engelska, men jag…
Jag tänkte: "Ger han mig en signal?" Tankarna flyger genom huvudet.
Och jag har sett varenda CSI-variant på planeten,
så jag tänkte: "Titta på honom. Vad har han för ögonfärg och hårfärg?"
Man försöker göra det man ska, men man glömmer alltihop.
Man glömmer allting och…
Han lyfte upp mig och satte mig i ett badkar.
Sen lyfte han upp mig igen, satte mig på golvet och stack.
Kriminalare bryter sig in i en lägenhet och gör en razzia i ett hus på landet.
Sjutton personer greps i veckan.
De flesta av de misstänkta var drygt 50, en var över 70.
De har gripit några personer och jag har fått läsa deras bekännelser.
De hade haft koll på mig i två år innan det här inträffade.
-Rånarna? -Ja.
Jag visste inte att de hade nån vid hissen, nån på framsidan,
nån som flyttade kameran, nån som slog in dörren, nån i flyktbilen.
Det var ett helt team som hade planerat det här.
Så det var inte bara…?
De hade tänkt försöka gången innan, men Kanye var där och de blev rädda.
Och de sa att de hade sett på sociala medier…
…att jag hade en stor, ny ring.
-Vad… Jag stjäl inte smycken. -Det är bra.
Jag har aldrig blivit rånad på smycken.
Det känns som att såna dyra saker borde vara svåra att göra sig av med.
Det kan man tro, men den såldes nog på svarta marknaden.
Men de gjorde en stor polisinsats.
Alla är häktade och inväntar rättegång.
Hur lång tid tog det, för det blir en viss…
Inte en viss, det blir så klart en chock och det uppstår rädsla
och man går igenom posttraumatiska omständigheter.
Du är känd över hela världen
och har häpnadsväckande mängder följare på sociala medier.
Det var helt klart ett år när jag blev väldigt…
…paranoid för att folk visste var jag var.
Jag ville inte ens gå på restaurang. Jag tänkte: "Nån lägger ut en bild.
Då vet de att mitt hus är tomt och att mina barn är där." Jag var…
…jätterädd för allt.
Jag kan inte sova om nätterna om det inte…
…är ett halvt dussin vakter i huset.
Det har blivit min verklighet, och det är okej.
Frågan är om det verkligen är okej. Jag skulle inte tycka det.
Förutom min lilla gråtsession mår jag fint.
Det gör jag faktiskt. Jag ringde mina systrar från bilen.
Vi hade ett konferenssamtal. Jag sa: "Tur att det hände mig."
Jag är mentalt stark, det hade fan i mig förstört era liv."
Du klarar dig utan det du blev av med.
Tack och lov att du lever och att dina barn har sin mamma.
-Sa nån att du fick säga "fan"? -Nej, förlåt.
-Sa ingen…? -Det är ju Netflix.
Ja, men de sa till mig att inte svära.
Okej…
Det är min favoritsvordom.
Jag känner Kanye lite grann. Grabben har en helt otrolig energi.
Och ett enormt intellekt.
Vem tjänar mer pengar?
Han, antagligen.
Antagligen? Hur jämnt är det?
Vi tjänar exakt lika mycket.
Så bra.
Vi är båda välsignade och tjänar extremt bra.
Jag är verkligen tacksam.
Hade du kunnat göra allt du gjort om du varit från Cincinnati?
Kunde det ha hänt då? Kunde du ha gjort det utan Familjen Kardashian?
Kunde du ha gjort det utan att jobba som Paris Hiltons stylist?
Jag vet inte vad det är. Jag vet inte hur man får det jobbet.
Oavsett hur mycket våra liv
har gått utanför programmet, så är det programmet vi.
I så många år försökte vi bevisa: "Vi är coola. Vi vill vara berömda."
Men nu visar programmet att vi är en helt normal familj.
-Det har blivit precis tvärtom. -Jag har många saker att säga.
Först och främst såg jag nyss bilder på din helt normala familj.
Du visade dina 18 kylskåp.
Jag sa till mig själv: "De är inte normala."
Men de var med från början. De såg när jag knappt hade råd med hyran.
Vi skulle inte vara där vi är i dag utan Familjen Kardashian.
Det är därför vi fortsätter visa upp våra liv, fast…
…vi kan lägga ut nåt på sociala medier och tjäna mer än på en hel säsong.
Det är de vi är, och det förenar familjen.
Efter alla besvikelser och svårigheter…
…har du klarat dig fint.
Gratulerar till allt du åstadkommit
och till att du överlevt ett helt makalöst liv.
Jag hoppas att allt ska gå spikrakt uppåt för dig.
-Tack. -Gud välsigne dig. Tack.
En stor ära, ett nöje. Tack ska du ha, hälsa så gott till Kanye.
-Tack. -Kim Kardashian, mitt herrskap.
Vad är det här? "Hörlurar med mick"? Vad snackar vi om?
-Vad är det? -De är till mobilen.
Men jag tror inte att de funkar med din mobil.
Undertexter: Arnar Jonsson