To je pořádná díra.
Za to poděkuj hasičům se sekerami.
Víš, kdo ti to může opravit?
Dvojčata?
Ne. Nemůžu si je dovolit. Mají šíleně vysoké ceny.
Chceš to levně, nebo dobře?
Lidi u tebe v práci se ti taky snaží podrazit ceny?
Nepotřebujeme řemeslníka.
A chcete vědět proč?
- Bože. Budou rapovat. - Protože...
Nekecej a nefňukej!
Vezmi kladivo a do kuchyně mazej!
Už lituju toho, že jsem přišel.
No tak, Douglasi.
Je to povzbuzující pokřik Kevina a Kerry Kuchyňových
před velkým projektem.
Kevin a Kerry Kuchyňovi,
z Pan a paní Kuchyňovi?
Nejvíce sledovaný manželský pár zabývající se renovacemi?
- Neskutečný! - Neskutečný, Douglasi.
Musíš se zapojovat do kultury.
Jsi tak mladý jako to, co sleduješ.
Vím, kdo jsou Pan a paní Kuchyňovi, jasný?
Nejsem nějaký horský pes přivázaný k mrtvému stromu.
Jen nechápu, proč myslíte, že dokážete opravit zeď
podle televizního seriálu
o stavebních dělnících v rozpadajícím se manželství.
Kevin a Kerry se milují.
- Je lednice k jejímu mrazáku. - Na vztazích se musí pracovat.
- Na každém z nich. - Dobře.
To mi stačí. Mějte se.
Tati, najmi si dvojčata. Chci, aby ses vrátil domů celý.
Pozdě. Už máme dvojnásobné ceny.
Kdo pozdě chodí, sám sobě škodí.
Díky, že mi s tou dírou pomůžeš.
Musím Grahamovi ukázat, že poškození ohněm není tak zlé.
Znáš Grahama.
Vypořádává se se strachem svým způsobem.
Zase udělal z pokoje bunkr?
Jo.
Asi si tam chvíli pobude.
Už nemůžu chybět v práci.
Všechny sick days jsem vypotřebovala na ten incident s Titanicem.
Klobouk dolů, pane Camerone. Máte skvělou představivost!
Nevymyslel si to, zlato.
Titanic byla skutečná potopená loď.
Cože?
Musíme to během dneška opravit.
A taky opravíme, s pomocí hrdinného pana Kuchyně.
Madam.
Graham vlastně neví, jak ten požár vznikl, že?
Že tu byl jeho táta a že jste spolu něco dělali?
A pak vybouchla tiskárna?
Bože, ne! Vymyslela jsem skvělou zástěrku.
Ty máš teda drzost ukazovat tady svůj pitomý ksicht.
Možná jsem mu řekla, že za ten požár tiskárny můžeš ty.
Cože? Jak?
Možná jsem mu řekla, že sis tiskl
svou povídku o Malé mořské víle,
kde na konci Ariel nezíská zpět svůj hlas,
ale umře.
- Angie! - Zpanikařila jsem. Promiň.
Vychovali mě, abych házela lidi přes palubu.
Uškrtila se kroužkem od plechovky?
Jsi zvrácený!
Poppy, ten korporátní život mě ničí.
Ty se máš, že celý den nic neděláš.
Miggy, já vlastním podnik a ty jsi brigádník, takže...
Neslyším tě, jsem moc unavený.
Miggy, vyrobily jsme sedlo pro lidi,
abys nás mohl celou noc vozit na zádech.
Viděl jsem ten proces.
Vypadá pevně, ale ne moc pohodlně.
Mám nápad.
Co si zahrát hru „Unavený táta“?
Já budu unavený táta
a vy přátelé, co se postarají o jeho syna.
To je hra?
Jo a právě začala. Tu máte.
Vezměte si moje klíčky a rozjeďte klimatizaci. Zatím.
Ahoj. Rory je u Grahama.
Staví nějaký bunkr. Neptala jsem se, ale asi jsem měla.
Dobrá zpráva je, že můžeme něco podniknout.
To bych moc rád, ale večer mi přijdou přátelé.
Pozval bych tě, ale není to zrovna tvůj styl lidí.
Postarší běloši, co mě budou ujišťovat, že nejsou rasisti?
Ne, dík. Byla jsem v Nové Anglii.
Dobře. Zítra si dáme snídani na závodišti.
- Ano, prosím. - Dobře.
Ahoj.
Špatný tah, Poppy. Kazíš to.
Chodíte spolu, sbliž se s jeho přáteli.
Ale když je potkám, určitě budou tak hrozní,
jak si je představuju.
Vztahy jsou silnější, když se sblížíš s kámoši.
Se Zarou
jsem zabral v matice, abych ohromil její chytré přátele.
Jo. Zapamatoval jsem si všechna čísla až do 236.
Stačí si zapamatovat prvních deset a pak se to opakuje.
Jak to myslíš?
Ne. Tohle nebudeme otvírat. Ale možná máš pravdu.
Možná bych se neměla Douglasových přátel bát.
Super. Půjdu tam s tebou.
Miggy, ty hlídáš děti.
Ještě pořád?
Ty jo, jsem unavenej.
- Já jsem Kerry. - A já Kevin.
- A jsme Kuchyňovi. - Kuchyňovi.
Je to naše pravé jméno.
A teď naše práce!
Nejsou ti dva nejlepší?
Kevin půjde k soudu za ránu pošťákovi,
ale v televizi je tak sympatický.
Pořád se vyrovnávám s tím, žes řekla Grahamovi,
že jsem vám podpálil dům.
Ale z dobrého důvodu, zabití oblíbené mořské víly.
Co jsem mu měla říct? Že jsem spala s jeho zběhlým tátou?
Ne, máš pravdu. Jiné možnosti nejsou.
Můžeš to vzít na sebe, jen pro jednou?
Kevin to taky vzal na sebe za Kerry při té práci v Norfolku,
když špatně přimontovala bidet, a ten někomu propíchl střevo.
Ano. Tak se mi líbíš!
Teď si pustíme znělku.
Tady si nechávám baterku,
tady mám konzervy,
a tady se snažím spát, ale nemůžu,
protože mám v srdci nový strach.
Grahame.
Zlatíčko, broučku, drahoušku, miláčku. Musíme tě odsud dostat.
Ale venku je to děsivé.
A tady je to bezpečné.
Přemýšlej o tom.
Jsme tu jen my dva. Můžeme založit úplně novou společnost.
- Úplně novou společnost? - Jo.
A každá společnost potřebuje vládce.
- Je to můj pokoj. - Dobře.
Budu vládce tohohle bunkru, ale musíš se podřídit mé vizi.
- Jakou máš vizi? - Prostou.
Širší rodina Kennedyových, jako v Grey Gardens.
Nevím, co to znamená, ale jdu do toho.
Pusť se do mě.
Ahoj.
Říkals, že to není můj styl lidí, ale chci poznat tvé přátele,
a pokud se budu muset přihlásit k newsletterům o zbraních,
tak mi budou chodit do spamů.
To ti nepomůže.
Jak se přihlásíš, tak si tě najdou.
Vidíš? Už se učím něco nového.
- Teď uhni. Chci se s nimi seznámit. - Nechceš.
Douglasi?
Poppy, seznam se s holkami.
Koukni na ten tmel!
Opravili jsme to tak dobře,
že zbytek zdi teď vypadá hrozně.
Teď můžu Grahama dostat z toho bunkru, než začne nakládat zeleninu.
Tak jo. Uvidíme se zítra.
Dobrou noc, Kerry.
Ty odcházíš?
Jestli mě už nepotřebuješ, tak ano.
Vlastně potřebuju. Ještě mě čeká spousta věcí.
Tady je seznam.
Uklidit lednici, uspořádat regál s kořením, odžmolkovat svetry.
Souvisí to s tím požárem?
Technicky ne, ale bylo by fajn to mít z krku.
Bezva.
Víš, že nejsem hodinový manžel, že?
Jo, jasně, že ne.
Kdybys byl, musela bych ti platit.
Jasně.
Ale to jsem tím nemyslel.
A co jsi tím myslel?
Ty tvoje dramatické pauzy.
Za tebou je obrovská krysa.
A nenech se zmást mým klidným tónem, protože jsem hrůzou bez sebe
a ty budeš taky, když se otočíš,
takže se neotáčej, Angie.
Panebože. To je vačice.
- Mám v domě vačici. - Jo.
Vypadá fakt hnusně a trochu nadrženě.
- Jo. - Jak se sem dostala?
Asi jsme ji tu zavřeli.
Co budeme dělat?
Utečeme do bunkru,
- ale pomalu, ať ji nevyplašíme. - Jasně.
- Jako myšky. - Jako myšky.
Jako myšky. Stůj!
Nechci znít jako špatná feministka,
ale co je to za mrchy?
Má podpůrná skupina pro truchlící.
Podpůrná skupina? Proč jsi mi to neřekl?
Neřekl jsem to nikomu a nechtěl jsem ani tobě,
protože vím, jaké ženy jsou.
No teda.
Já jen říkám, že když je v kurníku moc slepic,
tak se začnou klovat.
Mají v povaze bojovat o kohouta.
Je těžké se seznámit. Vzpomeň si na appky.
Jde o to, že i když jsi moderní žena,
bude pro náš vztah asi lepší,
když mě neuvidíš zranitelného před hromadou ženských.
Budeš soutěživá
a nechci, aby všude lítalo tvoje peří.
Tahle slípka se jen tak nerozčílí.
Proč pokračuju s tou metaforou?
Chci říct, že na tohle jsem expert, Douglasi.
Celý můj podnik je založený
na zranitelných ženách, které se podporují.
A taky prodáváme knihy.
A jestli si něčím procházíš, chci tu být pro tebe.
Dobře. Jestli se chceš přidat, tak prosím,
ale tenhle farmář tě varoval.
Takže teď jsi farmář i kohout?
Víš co? To je jedno.
Dámy, prosím, přivítejte mou speciální kamarádku, Poppy Banksovou.
- Ahoj. - Chodíme spolu.
Těší mě, Poppy.
Začneme jako vždy skupinovým objetím.
Výborně.
Máte to ještě na dlouho?
Skočím si pro svačinu.
Tohle se mi nelíbí.
Ani nevím, co to je!
Je to z Grey Gardens. Jsme Velká a Malá Edie Bouvierová.
Teta a sestřenice Jackie Kennedyové?
A proč nemáš na sobě taky šaty?
Budu mít. Ale teď se snažím přeměnit tvůj bezduchý rádoby bunkr
na zchátralé sídlo v East Hampton.
- Ahoj! - Jako myšky!
Ahoj, mami.
Williame.
Ten kostým není dobré znamení.
Rory říkal, že se teď jmenuju Edith.
To sedí.
Wille, sejdeme se u zdi.
- Tohle je zlý. - Jo.
Jestli Graham zjistí, že je tu vačice,
tak se úplně sesype.
Musíme zavolat odchyt zvěře.
Sakra!
Mám mobil venku!
Já taky. Zeptáme se Roryho.
Rory, půjčíš nám mobil?
- Ne, to se mi nezamlouvá. - To myslíš vážně?
Jo.
Tak co teď?
Zůstaneme klidní, seženeme mobil,
zbavíme se té bestie a Graham nic nezjistí.
- Dobře. - Ale...
potřebujeme se před tou věcí chránit.
Tohle se mi nelíbí.
Tahle roční doba je těžká.
Nathan měl podzim nejradši.
Ale uklidňuje mě vědomí toho, že v nejtemnější hodině
přijde tenhle chlápek a udělá Fogertyho speciál.
Co je Fogertyho speciál?
Ty to neznáš?
Sleduješ Případ Pelikán a u tuho jíš dobré hřebenatky.
Chvíli mi trvalo, než jsem na tu kombinaci přišel.
Dlouho jsem měl za to, že je to Půlnoční běh a lasagne,
ale bylo to moc těžké.
Vždycky mě to rozveselí.
Tohle a jedno z jeho typických objetí.
Aha, takže další objetí od Douglase?
Já bych teď jedno potřebovala.
Tak jo. Pojďte všechny za mnou.
- Pojďte sem. - Poppy, to musíš zkusit.
Je to báječné.
Tak jo.
Chodíme spolu, už jsme se objali.
Víte co? Myslím, že bych měl teď mluvit já.
Dobře.
Minulý měsíc byl pro mě těžký.
Našel jsem vzkaz, který mi Rose napsala.
Byl zapadlý někde vzadu v šuplíku
a nešlo o nic zvláštního, jen nákupní seznam,
kde byla jen majonéza a mrkev.
Na tom si ráda pochutnávala.
Dodnes, když někdo zkombinuje zeleninu s tučnou smetanou, tak...
Já nemůžu.
Douglasi.
Už k tobě letí objetí!
- A rovnou celé hejno. - Dobře.
- Tak já už půjdu. - Ne. Cože? Proč?
Kam jdeš? Poppy, kam jdeš?
Domů. Neměla bych tady být.
Už je to tady, že? Žárlíš.
Možná máš pravdu.
Jsem slepice, ty jsi kohout a všichni jsme zvířata na farmě.
A neměla jsem chodit.
Štve mě, že se takhle cítím.
Ty jsi přece pračlověk a já mám feministické knihkupectví.
Tohle by mě vůbec nemělo trápit,
ale trápí, což je nanic a strašně se stydím.
A teď tady dělám scénu, super.
Jestli to bude na YouTube, tak feministická hrdinka Poppy skončila.
Vidím tě, Diano!
Teoreticky tohle celé podporuju,
ale v praxi musím jít.
Nesuďte ji moc tvrdě. Její exmanžel ještě žije.
Plán je takový, budu stát tady a ty mi přineseš mobil.
Proč já? Je to tvůj mobil.
Jde mi o to, že se nechci střetnout s tou vačicí.
Nikdo se nechce střetnout s vačicí, Angie.
Jsou jako první verze lasičky.
Můžeš pro mě udělat tuhle jednu věc, prosím?
Jednu věc? Poslední dobou je jich celkem dost.
Jde o ten seznam?
Já myslela, že chceš, ať si uklidím regál s kořením.
Nazval jsi ho „regál s kdovíčím“,
což je vtip, co jsi ukradl Rorymu.
Všechno to koření je prošlé.
Koření se nekazí.
Mám pocit, že mě využíváš.
Celý den jsem ti opravoval díru ve zdi.
- Musel jsem zrušit plány. - Nevěděla jsem, že jsi měl plány.
Měl. V KZOP je karaoke večer a já to měl moderovat.
Za to si můžeš sám, měl jsi to říct.
Věděl jsem, že mě potřebuješ.
Myslíš, že tě potřebuju?
Poslední dobou? Jo. Hodně.
Opravuju díry, jsem obětní beránek pro Grahama,
snažím se tě odradit od sexuální chyby
tak toxické a divné, že ti doslova podpálila dům.
Vidím, že se ti to moc nelíbí,
protože na mě koukáš jako ta vačice,
ale jen vztekle, ne nadrženě.
Nadržená rozhodně nejsem, jasný? A nepotřebuju tě.
Jestli něco umím, tak chránit svou rodinu,
i když to znamená čelit divokému, zuřivému zvířeti.
Angie, vím, že jsi silná. To nezpochybňuju.
Zní to, jako že jo.
Víš co?
Co kdybys už šel?
Běž si na karaoke.
Jdi zpívat „Waterfalls“ s Guyem McCormickem, jestli chceš.
Dobře víš, že na to nemám hlas.
Tamhle jsou dveře, Wille. Běž!
Mám strach.
Ztrapnila jsem se.
Taková jsem? Žárlivá slepice? Myslela jsem, že mám na víc.
Tu máš chipsy, unavený táto.
Paráda. Vyhráváš.
- Vážně? - Jo, jasně, to je fuk. Já nevím.
A vážně jsi na ty ženské žárlila?
Ne, myslím, že ne.
Tak o co šlo?
Douglas vyprávěl,
jak Rose ráda jedla mrkev s majonézou.
Představila jsem si, jak to vedle něj jí, a nějak mě to rozesmutnilo.
- To je smutné. - Jo.
Ale taky geniální.
Děcka!
Mrkev s majonézou za milion bodů!
Chci ten milion!
Teď budeme předstírat, že to chilli je žrádlo pro kočky.
Udělej z něj kopeček a naservíruj mi ho.
Ne!
Je to až moc divný.
Nechápu, jak tohle může být příběh o bohatství a vzpouře.
Ty děsivé věci tam venku
nemůžou být horší než tohle.
Ne abys mi lezla do šuplíku s prádlem, ty jedna úchylačko.
No tak, ukaž se.
Tak dobře.
Nebojím se tě.
To je lež. Bojím se.
Máš strašně divný zuby a odporný nos.
A rozhodni se. Šilháš, nebo ne?
Já jsem na všechno sama už spoustu let
a jediná dobrá věc na tom je,
že dokážu cokoli.
Tak poslouchej, vačice!
Chytím tě a pak vypustím... do pekla!
Tohle byla blbost!
Proč držíš tu špičatou kočku hlavou dolů?
Nevím! Tvoje máme je pitomá!
Ne, nejsi!
Jsi Angie D'Amatová, pýcha Sicílie!
Máš pravdu!
- Dobře. Hodně štěstí. - Ne! Vrať se!
Jsi Graham D'Amato! Nepotřebuješ bunkr!
Společně zvládneme cokoli, tak popadni tu tašku
a pomoz mámě chytit toho naštvaného hlodavce.
Tak jo. Teď.
- Dokázali jsme to. - Dokázali.
Dali jsme divoké zvíře do mé kempovací tašky.
- Jsem na tebe tak pyšná! - Ne, já jsem pyšný na tebe, mami!
Bylo to divoké.
- Ale už je po všem. - Jo.
Pojď sem, ty potvoro s podkusem!
Není vám nic?
Slyšel jsem křik a vstupní dveře jsou zamčené.
Bože, omlouvám se. Teď je to ještě horší.
Doufal jsem, že se vrátíš.
Vím, že jsem se chovala jako žárlivá slepice.
To s tou slepicí mi uvízlo v hlavě.
Jo, měl bych to sepsat a možná vydat knihu.
Jen nějakou malou na záchod.
Douglasi, nešlo jen o to, že bych žárlila,
že se jim svěřuješ. I když bych chtěla, ať to děláš i se mnou.
Bylo v tom něco jiného.
Abych byla upřímná...
bylo těžké poslouchat, jak mluvíš o Rose.
Já se s exmanželem rozešla,
ale tvoje žena zemřela, když jsi ji stále miloval.
Vždycky bude mít místo ve tvém srdci.
Jen si musím zvyknout, že se o tebe dělím.
Pořád ještě vstřebávám, že je pryč.
Ale ty chvíle s tebou?
Tak šťastný jsem dlouho nebyl.
Možná těm dámám pošlu omluvné přání.
Ne, na to už je pozdě.
Dobře.
Ano, vím, že divoká zvířata mohou přenášet vzteklinu.
Ne, nechci si ji adoptovat.
Odchyt zvířat?
Jo, a byli na mě fakt hnusní.
Jo, chytit vačici za ocas
a hodit ji do tašky, to se nedělá.
Stejně jako proskakování zdí.
To mi říkáš až teď?
Vím, že nikoho nepotřebuješ,
ale myslím, že se mi líbí být potřebný.
Asi mám problém.
Jo, to máš.
Ale možná toho někdy využívám, i když bych neměla.
Angie, tohle všechno pro tebe dělám, protože chci.
Jsi moje kamarádka
a oprava díry ve zdi s tebou je větší zábava,
než poslouchat, jak Guy McCormick zpívá „Knocking on Heaven's Door“
a ukazuje jizvu po bypassu.
Hodně jsem na tebe spoléhala
a asi je to proto,
že nám s Grahamem ještě nikdo takhle nepomáhal.
Bylo to návykové.
Aspoň jsem získal pojem o tom,
co by rozdělilo Kevina a Kerry.
Mimochodem, rozhodně měla emocionální poměr
- s tím obkladačem, že? - Jo, něco...
- Rozhodně! - ...mezi nimi bylo.
„Jsme jen přátelé.“
- To určitě, Kerry. - Jo. To bylo šílený.
- Budeme se dál dívat, že? - Budeme se dívat už navždy.
Tohle mě fakt mrzí.
Proběhl jsem tou zdí jako buldozer.
Je načase smířit se s tím,
že v tomhle domě nemůžete s Grahamem zůstat.
Můžete jít ke mně a Sophie.
Ani náhodou.
Říkala jsem, že se o nás postarám.
Dobře.
A kde budete teda bydlet?
Nájem se platí prvního.
Večerní klid začíná v 17:00 a trvá, dokud Tony nezatroubí na trubku.
Nechci tu vidět žádné animáky, hračky na zemi ani ruce na zdi.
- Ano? - Jasný, Douglasi.
A ty máš tak neskutečně volnou výchovu.
Díky, že nás tu necháš.
Vím, že to ode mě bude znít divně,
ale jsi vřelý a velkorysý člověk.
Poppy mi nedala moc na výběr
a holky ze skupiny se přidaly, takže...
Tak jo, tady budete spát.
Na podlaze v sauně?
Ta podlaha je určitě dražší
než jakákoli tvoje postel.
To nic, kámo. Jen to jen dočasné.
Chudáci.
Dostali jste tvrdou lekci.
Příště si najměte profesionály.
Překlad: Veronika Philippova