To je vzrůšo!
První trénink Gators téhle sezóny!
Nejzábavnější fotbalový tým mladistvých v LA!
Já jsem rozhodně nadšený.
Vypadá to, že vy jste aspoň trochu taky.
Vím, že jsme minulou sezónu moc nevyhrávali.
- Ani jednou. - Ano, to je správně.
To je přesné číslo. Nula výher.
Ale víte co? Mně je to fuk, protože mně jde hlavně o zábavu
a oslavu kinetické energie, jasný?
Takže vstaňte, běžte na to hřiště
a buďte na sebe hodní, ano?
„Žádný stres“ na tři. Raz, dva, tři!
- Žádný stres! - Žádný stres.
Tak šup, jdeme trénovat.
Tati, no tak.
Co máš pořád s tím, že nezáleží na výhře?
Tomu přece nevěříš.
To jsem já. Will Cooper, tvůj každodenní biologický otec.
Výhra je mi úplně ukradená.
Jde mi o zábavu, sportovní chování a vytváření vzpomínek s dcerou,
o kterých budu mluvit na její svatbě.
A teď si se mnou pořádně potřes.
Pokud ti to nedošlo, tak se to moc nepovedlo.
Rory! Poppy! Jdete nás povzbudit do nové sezóny?
Ne. Kdo chodí povzbuzovat tým na trénink?
Máme své skalní fanoušky.
Nechť hry započnou.
Rore, dáš nám s Willem chvilku?
Jo. Zajdu si pro pití a něco dobrého.
Wille, kde je tady kavárna?
Tohle je fotbalové hřiště.
Je milé, že si myslíš, že to pro mě něco znamená.
Napadlo mě, nebylo by v týmu místo pro Roryho?
Pro Roryho? On dělá sporty?
Nikdy. Ale myslím, že být v týmu mu prospěje.
Teď, když je předsedou třídy, je hrozně sebestředný.
Minulý týden si objednal autoportrét.
- Musí se srovnat. - Dobře.
Jen mu na tom musí trochu záležet.
Morálka týmu je na tom dost bledě.
Jsme... hrozní.
Znamená to ano?
Je v týmu? Musí tam být.
- Ano, je v týmu. - Díky!
A vůbec ho nemusíš hned zapojovat do hry.
Doslova nikdy nekopl do míče.
Dejte to ode mě pryč!
Tak tohle je fotbal?
- Ahoj, Angie. - Zabiju tě!
Promiň, reflex. Ahoj.
- Líbí se ti bydlení v mé sauně? - Líbí?
S Grahamem to tu milujeme.
Máme tak otevřené póry, že by z nás mohly uniknout duše.
Už dost řečí.
Jako tvůj domácí chci nahlásit incident.
Jak ses dnes měl?
Graham se tě zeptal, jak ses měl.
Proč je to incident?
Jsem Američan!
Vyrazím ven a celý den trpím
s vědomím, že až se vrátím domů,
bude moje utrpení odměněno třemi způsoby.
Skotskou,
epizodou JAG, kterou jsem dlouho neviděl,
a tichem.
To už se nestane, kámo.
Vzal jsi nás sem ve chvíli nouze.
Graham je teď tvůj pes z útulku.
Víš co? Já nechci psa z útulku.
To nikdo, ale teď ho máš.
Bude za tebou chodit a mluvit s tebou.
Vždyť máš děti. Ony s tebou snad nemluví?
Máme sdílený systém
vzájemného nezájmu o své životy.
To je divný.
Ale tohle je Graham. Je milý.
Je jako skořicový bochánek, co tě chce obejmout.
Jen ti chce být nablízku.
Vždyť je to milé.
Ne. Jestli tu chcete dál bydlet,
musíš mu říct, aby mi nenarušoval osobní prostor.
A rovnou mu řekni, ať mi nesahá na rozinky v čokoládě.
Ty mlsám, když sleduju JAG.
Omlouvám se.
Určitě si s ním promluvím.
Klidně je kupuj dál, starouši.
Zase ti je seberu.
Tati, koukej!
Vy jste nuly, my jsme třída
Proti Gators vás čeká bída
Panebože. Dala mi palec nahoru.
To jasně říká: „Mám tě ráda, tati.
Díky tobě nikdy nebudu chodit se špatným chlapem.“
To vše díky Rorymu.
Kdo by řekl, že mu půjdou sporty?
Basketbalovému míči říká „ten oranžový“.
Podívej se na něj.
Dělá týmový pokřik. Je to týmový hráč. Můj plán funguje.
Díky němu
máme na tom turnaji tenhle víkend šanci.
Což mi připomíná, že potřebuju kopii Roryho rodného listu.
Rodný list pro dětskou ligu?
Musí prokázat věk, protože liga je jen do devíti.
Roryho přece znáš, je mu devět. Stačí to?
Ne. Taková jsou pravidla ligy.
Když nemám kopii rodného listu,
Rory nemůže hrát.
Když to musíš vědět,
přišli jsme o ten dokument při sesuvu bahna.
- Sesuv bahna? - Jo.
Nebo to byl hurikán? Hurikán... Edith.
Ano. Divím se, že si nevzpomínáš.
Vždyť děláš do počasí. Styď se.
Takže jsi přišla o Roryho rodný list
během hurikánu, který zasáhl Louisianu v roce 1971?
Když to zkoušíš s počasím,
tak se víc snaž.
Dále nás čeká provoz.
Dobře, byl to požár a ten...
Co se děje, Poppy?
Fajn!
Rorymu není devět, je mu deset.
- Ne, není. - Ano, je.
Ta oslava ve stylu Ryana Murphyho
na deváté narozeniny,
byla vlastně oslava na...
- Desáté narozeniny. - Neslavil devět.
- Ve skutečnosti slavil... - Deset.
Panebože. Rorymu je deset?
Je mu deset a neví o tom. Neví, kolik mu doopravdy je.
V pohodě.
- Není to v pohodě. - Ne.
Ahoj. Co tu děláš?
- Čekám u dveří. - Na co?
Až se Douglas vrátí domů, můžeme spolu pokecat.
Dáme si limonádu a zahrajeme Twister.
Uvidíme, jak se to vyvine.
I když bych ráda zaplatila, abych to viděla, musíme si promluvit.
Kámo. Myslím, že bys měl dát Douglasovi prostor.
- Proč? - Protože není normální.
A je z generace,
kdy bylo v pořádku dát své děti hasičům.
Ale jsme jeho hosté a pokud tu chceme zůstat,
musíme respektovat jeho zvláštní způsob života.
Ale já mám Douglase rád.
Jak mám předstírat, že ne?
Skvělý. Lidi.
Douglasi.
Dobrý večer.
Tobě taky.
Byl jsem dobrý? Bylo to dost chladnokrevné?
Byl jsi skvělý, kamaráde.
Ale mám tolik otázek.
Měl na košili flek od polévky. Jak se tam dostal?
Byla to krémová polévka? A jestli ano, tak jaká?
Řekla bych, že jedl polévku a měl na sobě košili.
To je celé.
Takže ho mám prostě nechat na pokoji?
Neprojevovat zájem?
Tak nějak.
Dnes jsem dostal cennou lekci.
Když ti na někom záleží, nech si to pro sebe.
Mami, jak se naučím být uvnitř mrtvý jako ty?
Kamaráde...
Jednou ti to povím. Ale ne dnes, ano?
Zapomeň, co jsem řekla.
Nesnaž se být někým jiným. Buď sám sebou.
I když to znamená, že budeš štvát Douglase.
- Vážně, mami? - Ano!
Ten obr si na to bude muset zvyknout.
Není jediný obr v domě.
Já se cítím tak na tři metry.
Douglasi! Kde jsi, Douglasi?
No, bylo to tady fajn.
Boháčův dům mi bude chybět.
Nemůžu tomu uvěřit. Rorymu je deset?
Trošku se ztiš, ano?
Vím o tom jen já, Ron,
náš pediatr a Miggy.
- Miggy to ví? - Jo.
Svěřujeme si tajemství přes ventilaci.
Tak jo, řeknu to. Nikdy neperu džíny.
Myslíš, že to je zlé?
- Rory neví, kolik mu doopravdy je. - Cože?
Závidím vám to a taky bych to chtěl,
ale pořád to nechápu.
Vím, že to zní divně, ale Rory byl na svůj věk malý.
Mezi mladší děti víc zapadl,
- tak měl odklad. - Ale proč jsi o tom lhala?
Nechtěla jsem, aby se styděl, že měl odklad.
Chtěla jsem mu to později říct,
ale teď už je moc pozdě.
Je to, jako když jsem měla ofinu.
Já ofinu měl. Tohle je jiné.
Ale mrzí mě, že to v sobě nosíš.
- Je to velké. - Díky, že to říkáš.
Říkám to sice nerad, ale Rory za Gators hrát nemůže.
Znáš motto našeho týmu: „My nepodvádíme.“
Ne, to je celé. Nic víc v tom není.
Ne, já to chápu. A je to na houby,
zvlášť když vezmu v potaz, jak tě vítězství
sblížilo se Sophie.
To ano, ale teď to asi skončí.
- Nebo ne? - Poppy?
Hele, můžete se Sophie vyhrávat celou sezónu.
Představ si to. Státní playoff v Sacramentu.
Budete spolu v hotelu na pokoji.
Pošleš ji samotnou na chodbu pro led,
protože jí věříš.
- Měla by takovou radost. - Přesně.
Stačí, když udržíš moje malé tajemství.
Tati, pojď si poslechnout ten pokřik!
Rory prý zná roztleskávačku, co k tomu zatancuje!
To je super! Hned jsem tam, zlato!
Jdu do toho.
Nedívej se dolů, dědo.
Teď je ze mě zlá mrcha.
Jo, holka.
VÍTEJTE NA 23. ROČNÍKU FOTBALOVÉHO TURNAJE MLADISTVÝCH
Tak jo, čeká nás zápas. Jak to vypadá, Sophie?
Vyhrajeme!
Dáme si v Sacramentu led!
Cože?
Uvidíš.
Vážně do toho jdeme?
- Už to nezvládáš? - Jasně, že ne!
Uklidni se, jo? Wille, stačí, když to tajemství udržíš v puse
a nebudeš ji otvírat.
To vypadá na pakt smrti.
Do toho, Rory! No tak!
- Jo! - Jo!
Udělej si pohodlí. Udělal jsem oběd.
- Jo! - Jo!
Gators jsou nezastavitelní!
Jo!
Rory!
Jo!
Potřebuješ nosiče holí? Jdeš na golf?
Běž!
Jo!
Gators míří do finále!
Jo!
Douglasi?
Snažím se tohle uvázat
a není to jako vázání tkaniček.
- Máš chvilku? - Ne, nemám.
- Dobře. Přijdu později. - Ne!
Nechoď.
O co ti jde, hochu?
Proč chceš trávit čas s dědkem?
Protože tě mám rád.
Dovol mi tě toho závazku zbavit.
To je největší dar, který může jeden člověk druhému dát.
I když žijeme pod jednou střechou,
pořád jsme v tom sami, jasný?
- V čem? - V tomhle!
V životě! Nemá to žádný smysl.
Víš, jak to v životě chodí?
Každý sám za sebe!
To si zapamatuj.
- Co se děje? - To nic, mami.
Půjdu říct Panu Lvíčkovi, že na ničem nezáleží.
Šikulka.
Co to s tebou je?
Jak s ním můžeš takhle mluvit?
Už jsem říkal, že mám rád svůj prostor.
Varoval jsem tě. Co mám ještě dělat?
Musels na něj křičet? Nemohl jsi udělat, co dělám já?
Lhát, že musíš na záchod,
a vrátit se tak za hodinu?
A nebo, nedej bože,
s ním strávit trochu času.
Ty jsi jeho rodina. Co chce ode mě?
Zkusím hádat, mužský vzor?
Graham ještě nikdy s mužem nebydlel.
Možná chtěl dělat nějaké chlapské věci,
jako mluvit o lodi jako o ženské,
jít si do obchoďáku koupit džíny, nebo co to vy chlapi sakra děláte.
A mimochodem,
Graham tě bere jako rodinu.
Ale zjevně jsi jen náš domácí.
A protože jsme jen tví nájemníci,
půjdeme bydlet někam, kde to bude bezpečnější pro něj
a míň vlhké pro mě.
Ta potvora. Já to věděl!
Tony, schovej bonbóny!
SILVERBACKS VS. GATORS, FINÁLE
Nandej jim to, Rory! Jdeme na to.
Jo, Rory!
Jo! Sundej je! Nandej jim to!
No tak, rozhodčí! Hlídejte ty ruce!
Nehraje fér!
No tak, trenére. Nechcete si hlídat svoje hráče?
Pěkný. Dobře. Rory!
Poslouchej.
Kopni ten míč skrz toho kluka.
Já myslel, že fotbal není o tom, kdo vyhraje.
Ty vtipálku.
- To je sranda. - To teda jo.
Tak do toho.
Ahoj, Wille.
Vyhráváme 24:0.
Nemůže si tu penaltu kopnout někdo jiný?
Žertuješ? Chci pecku. Chci, aby brazilský sportovní deník
rozebíral, jestli jsem zašel moc daleko.
Rory toho kluka zabije.
Předtím zkoušel utrhnout pampelišku a nedokázal ji vytrhnout ze země.
Tak nemá co dělat na hřišti.
Rory je můj syn a nechci, aby hrál.
Na hřišti je to můj syn.
Do toho, Rory! Pošli toho kluka na projížďku sanitkou.
Tak jo, to stačí. Rory, končíš.
- Poppy, na hřiště nemůžeš. - Jdeme.
Poppy, co to děláš?
Odcházíme. Pojď.
Ne. Ani náhodou.
Ještě musím nakopat pár zadků.
Zmizni, Poppy.
- Prosím? - Jo.
Nemůžu za to, že jsem ten nejlepší a nejsilnější hráč.
Potřebují mě. Jsem výjimečný.
Nejsi výjimečný, jasný? Je ti deset!
Cože?
Není ti devět. Je ti deset a na tuhle ligu jsi moc starý.
Tak to je šokující!
Sophie, běž do auta.
O tomhle jsem nevěděl!
Vážně, Sophie, běž do auta.
Trenére Floyde, vy jste o tom věděl?
Protože jestli jo, tak jste v háji!
Utíkej, Sophie!
Ahoj, zlato. Jak je ti?
Co myslíš? Je mi deset.
Můj věk má dvě cifry, a ani jsem to nevěděl.
Tolik jsem se na desáté narozky těšil.
Proč bych jinak sháněl devět Roryho dvojníků?
Zlato, moc se omlouvám.
Tohle mě tenkrát na tom dětském hřišti vůbec nenapadlo.
Ten den ses rozhodla mi zničit život?
Byl jsi ještě batole
a pár dětí se ti posmívalo, že jsi malý.
Malý? Jsem obrovský!
Dostal jsem kafe zdarma, protože mysleli, že jsem polda!
Já vím, zlato, ale tehdy jsi nebyl.
Byl jsi prcek s velkýma očima a křivým úsměvem.
A nějací kluci ti nadávali,
tak jsem zakročila a seřvala je tak...
Podrobnosti ti neřeknu,
ale toho dne mě vyvedli z hřiště.
Poppy, ty zvíře.
Později jsem mluvila s tvým tátou a přemýšlela jsem,
co se stane, když u toho nebudu.
Chtěla jsem, abys měl náskok.
Už tak jsi to měl těžké.
Rodiče na pokraji rozvodu
a už je to, že jsi černoch v Americe.
Doufala jsem, že ti to dodá sebevědomí.
Zabralo to. Zbožňuju se.
Ale měl jsem za to, že je to proto, že jsem výjimečný.
Ale přitom jsem jen starý.
Hej.
Rory Denzele Banksi.
Nezáleží na tom, kolik ti je.
Jsi výjimečný.
V poslední době možná až moc.
To předsednictví ti stouplo do hlavy.
Dobře. Trochu uberu.
Ale nevím, jak se mám přátelům podívat do očí.
Všichni to vědí, mami. Je to trapné.
Promiň, Rory!
Chtěli jsme pro tebe to nejlepší.
Běž spát, Miggy!
Není tam dole Jack?
Myslím, že už mám Nicole Kidman plné zuby.
- Překvapení! - Překvapení!
Všechno nejlepší!
A podívej, kdo tu je.
- Moji dvojníci! - Ahoj!
To je paráda!
- Ahoj! - Šťastné desáté narozeniny, zlato.
Díky.
- Oslavenec! - Dvouciferný číslo!
- Ahoj, staříku! - Je ti deset, jo?
- Jo, asi jo. - To je super!
Vážně? Nemyslíte si, že jsem starý?
Jako stařík, co chodí ráno po obchodech v kalhotách po prsa?
Cože? Ne! Máš dvouciferné číslo. To je hustý.
Jen klid, Cooperová.
Je pořád stejný, jen je blíž ke smrti.
Sophie? Ahoj.
Chci se omluvit za to, jak mi předtím přeskočilo.
Asi prostě nezvládám výhry.
Ale na mou obranu, tohle se mi stalo poprvé.
Byla sranda tě takhle vidět.
- Jo. - Jen jednou
jsem musela lhát a předstírat, že tě neznám.
To je dobře.
Moc se mi líbilo s tebou trávit tolik času.
A pokud ti to nevadí, rád bych v tom pokračoval,
i když už nikdy nevyhrajeme.
Věděl jsem to a nikomu jsem nic neřekl.
Měl bych dostat větší uznání.
Už mě nudíš, Miggy.
Takže jste se odstěhovali?
Skoro. Všechny naše věci mám pořád v autě.
A pár tvých věcí, co jsem si vzala.
Už dost toho drama.
- Nastěhujte se zpátky. - Omluvíš se Grahamovi?
My Fogertyové se moc neomlouváme.
Nejsme vřelí lidé.
Viním z toho matku a zimy v Buffalu,
ale hlavně matku. Příšerná žena.
Tak jo, zkusím to líp.
Kde je?
Čau, hochu. Nedávno
ses mě na něco ptal a já...
Vůbec jsem ti neodpověděl.
Něco ti ukážu, postav se.
A otoč se.
Tak jo, nejdůležitější je tohle.
Ten širší konec
musí být asi o deset centimetrů níž, než ten úzký.
Jednou to omotáš.
- Musím to vědět. - Co?
Včera jsi měl na košili polévku.
Co se stalo?
Objednal jsem si do práce polévku,
ale špatně tu krabičku zavřeli,
takže se rozlila všude.
To naštve.
To teda jo.
Od té doby, co přešli na ta ekologická víčka,
už ten podnik nestojí za nic.
Vidíš, co dělám s tím širším?
Protáhl jsem ho tou smyčkou
a pak dolů před ten užší konec.
A...
Koukni na to.
Jsi fešák.
Jsem fešák.
Díky, Douglasi.
Není zač.
Bože, to je roztomilý.
Promiň, že jsem využíval tvého syna, abych vyhrál lásku své dcery.
Taky se omlouvám.
Nebyli jsme připravení
na stinnou stránku fotbalu pro mladistvé.
Aspoň pořád máme své skalní fanoušky.
Sport!
- Vidíš ji taky, že jo? - Jo.
A není jediná podivínka. Taky chodím na každý zápas.
Musím podpořit asistenta trenéra.
Pamatujte, podstatou hry je týmová práce!
Teď sledujte a učte se!
Pět, šest, sedm, osm!
Vy jste nuly, my jsme třída
Proti Gators vás čeká bída
- A kdy budou hrát fotbal? - Nebudou.
Ne, teď jsme v podstatě venkovní taneční skupina v kopačkách.
Omluv mě, jdu se nechat vyhodit do vzduchu.
Překlad: Veronika Philippova