Deci așa începe Ziua Recunoștinței?
Vedem cum un președinte de clasa a doua, amețit de putere, grațiază un curcan?
Partea tristă e că ăsta e apogeul săptămânii mele.
Fii mai blândă cu Rory! Candidează pentru un nou mandat.
Toată seara l-am învățat cum să-l imite pe Barack Obama.
Vreau să fie limpede…
- E destul de bine. - Mulțumesc!
Miggy mai stă puțin. E blocat la controlul de securitate.
Nu e corect!
Trebuie să ne facem datoria.
Dle reprezentant al părinților, v-am văzut standul pentru cafea.
Mă tem că boabele acelea n-au fost cultivate responsabil.
Da, pentru că nu au fost. Circulă, te rog!
Pronstroller. Tocmai s-a despărțit de iubit,
așa că toată energia în plus o direcționează către mine.
Mi-a trimis mesaj aseară,
să mă întrebe dacă sunt de acord cu manechine de resuscitare fără sex.
N-am nicio părere asupra acestui subiect.
Dar știu un lucru. Femeii ăleia îi trebuie un bărbat.
Will, de ce nu mă scapi tu de ea?
Ies cu cineva.
Tracy Freeze.
Ți-am spus că vin cu ea, de Ziua Recunoștinței.
Miggy!
Știați că, dacă n-ai copii la școala asta, te trec pe o listă?
Fii atent. Noi doi vom fi unicii ratați singuri, de Ziua Recunoștinței.
N-o să-ți placă asta, dar mă văd cu cineva de câteva săptămâni.
Ne înțelegem foarte bine! O să vin cu ea.
Serios?
Deci o să fim doar eu și Tony la masa celor singuri.
De fapt, Cassandra și Tony s-au împăcat iar.
Ea nu mai pariază, iar el învață să asculte.
Bună dimineața, Hilltop!
Azi, aș vrea să ofer grațierea prezidențială
unui oaspete cu totul special.
Vă rog, aplauze pentru Cookies!
- Cod albastru! Scoate-l de aici! - Să mergem!
SINGLE PARENTS
Bună, Tony!
La mulți ani!
Credeam că eu gătesc curcanul.
Cred că avem doi curcani.
Ce binecuvântare!
Iar face asta.
Tony mereu mă umilește la sărbători.
E exact ca de Ziua Muncii.
Tony e un om bătrân.
Doar cu timpul se războiește el.
Se pare că voi fi ocupat. Te rog, stai tu cu Tracy, când ajunge aici?
Pe bune, amice?
Unicul lucru bun la faptul că sunt singură acum
e că pot să beau fără să port nimănui de grijă, doar mie.
- Graham nu-i aici? - O fi.
Va fi ușor. Tu și Tracy sunteți prietene.
Am schimbat doar vreo patru vorbe.
Salut, bună, și frumoși pantofi,
care, în limbajul fetelor, e tot bună, așa că nu se pune.
Angie, e prima sărbătoare pe care eu și Tracy o petrecem împreună.
Și mai important,
e prima mea șansă de a-i găti o pasăre,
așa că miza e foarte mare.
Te implor să faci un mic efort.
E ziua în care ne adunăm cu toții și împărțim…
E în regulă, Tony!
Folosește cât vrei din sarea mea de mare!
Nemernicul!
Ce facem? Sosesc musafirii.
Știi că sunt numai albi, așa că vor vrea să mănânce la ora 14:00.
Vreau să savurez acest moment înainte să ne asalteze enervanții.
Da, îi includ și pe copiii noștri printre ei.
Nu știu. E o casă atât de mare…
Atâtea camere în care să fii recunoscător…
Într-adevăr!
Inclusiv camere pe care nu le-am mai văzut.
Ușa aia e încuiată.
O putem descuia?
Hai să nu distrugem atmosfera senzuală cu întrebări!
E timpul să fiu gazdă.
Bine. Scuze, dar ce e în spatele ușii?
O să te deschid eu!
Asta e viață adevărată.
De ce trebuie să așteptăm o sărbătoare, ca să ne relaxăm?
Așa ar trebui să fie în fiecare joi.
Emma Fogerty e liberă acum.
Ce bine e să te relaxezi!
Bine, răspund eu.
Nu cumva să stau și eu întins cinci secunde!
Dră Homily Pronstroller!
Graham, la mulți ani de Ziua Genocidului!
Învățătoarea mea…
în casa mea temporară?
Cine supraveghează școala?
Bună, prieteni!
Ce facem azi?
Sper că nu doar ne relaxăm!
Nu…
Suntem îmbrăcați comod…
fiindcă repetăm piesa de Ziua Recunoștinței.
Sigur va reflecta tot ce v-am învățat eu,
nu stereotipuri de sărbători tradiționale.
- Grozav! Trebuie să inventăm o piesă. - Am încurcat-o!
Își amintește cineva capitolul cu Ziua Recunoștinței?
Nu.
Dacă aveam impresia că nu voi regiza o piesă azi, eram nebun!
La saună!
Trebuie să-l lași să se odihnească…
- Ieși cu învățătoarea? - Da.
Credeați că vin degeaba la școala copiilor voștri?
Și n-ați spus nimic?
E fantastic! Speram să-și găsească alt iubit,
ca să facă și altceva în afară de a-mi da mie ordine.
Miggy, simplul meu prieten,
tu ești răspunsul la rugăciunile mele.
Relația noastră e electrizantă.
Eu plus ea egal emoticon inimă, plus emoticon artificii,
plus o doză dublă de emoticoane tren.
E o glumă a noastră.
Douglas, ai primit mesajul meu
despre omul de zăpadă gonflabil luat pentru spectacolul de sărbători?
N-a venit cu o pompă, așa că trebuie umflat cu gura.
L-am primit și vom vorbi despre asta,
dar n-aș vrea să vă răpesc timp ție și lui Miggy.
Asta e relație electrizantă? De ce n-ai spus nimic?
N-am vorbit niciodată.
Ieși cu o tipă cu care nu vorbești?
Așa sunt relațiile în era digitală.
Totul se face cu mesaje directe, GIF-uri, aprecieri, repostări, dublă atingere.
Te-ai prins?
Nu, și nu mă voi prinde niciodată.
Frumoși pantofi, Tracy!
Frumoși pantofi și ție.
- Am spus frumoși pantofi? - Da. Ți-am răspuns la fel?
Da.
De mult n-am mai petrecut Ziua Recunoștinței în grup.
De obicei, merg la Walter's.
Fugi de-aici!
- Știi restaurantul Walter's? - Normal!
E exclusiv pentru oameni triști și singuri.
E ca scaunul din mijloc din avion, numai că e restaurant.
Tracy Freeze știe Walter's! Nu mă așteptam la asta.
Da. Sunt imprevizibilă.
Fii atentă! Am un dragon cu barbă pe nume BJ.
Ce? Nu cred!
Da. N-are cușcă. Se plimbă liber prin casă.
Bine, Freeze, mi-ai captat atenția.
Ce altceva mai ai?
Miggy, se poate?
- Zi! - Ascultă!
Tocmai am primit alt e-mail de la Pronstroller.
Subiectul: „Eliberează-ți următoarele cinci sâmbete.”
Credeam că mi-o iei de pe cap.
Frate, ți-am spus, cei de vârsta mea nu poartă conversații.
Poate că e timpul să înveți cum să porți una.
De fapt… Pronstroller!
Amândoi, în biroul meu, în zece minute.
Și pregătește-te,
fiindcă am multe tablouri ale lui George W. Bush acolo.
- Glumești! - Nu glumesc!
E o imprimantă elegantă și ignifugă.
Snerfink. Notează-ți în telefon!
- S-N-E-R-F-I-N-K. - I-N-K.
M-ai convins! Îmi cumpăr una.
N-ai cum! A fost scoasă din producție. E rândul tău acum.
Bine. Să vedem…
Ți-am spus despre restaurantul din Memphis la care sunt coproprietară,
despre căderea nervoasă din clubul de comedie,
că am participat la studiul clinic pentru NuvaRing.
Cred că asta e tot.
Mai sapă, Freeze! Merg să fac plinul, iar când mă întorc, vreau ceva suculent.
- Suc. - Suc!
Cred că Tony mi-a pus ceva în sos.
Cum e cu Tracy? Se pare că vă împrieteniți.
Așa e.
Will, știai că Tracy chiar e cool?
Ieși cu o femeie cool.
O reptilă umblă liberă prin casa ei!
Angie, și o spun în cel mai amabil mod cu putință,
ia de-aici!
Deci vrei să-ți spun tot ce știu despre Ziua Recunoștinței.
Da, și repede. Sau nu vrei să merg la facultate?
Bine.
Piatra din Plymouth.
Porumb sau păpușoi.
Santa Maria?
Ăsta a fost Columb. Pe bune?
Ce pierdere de vreme!
Bine. Tu aveai dreptate, eu m-am înșelat.
E perfectă. Ești mulțumit?
O să fiu fericit când o să stau pe mormântul lui Tony.
Tony, nu pune mâna!
O să-ți încălzesc ție fundul la 180 de grade!
Angie, tu știi ceva despre…
Normal că nu știi.
M-am gândit la ceva suculent despre mine.
Uimește-mă, Freeze!
Dar să nu spui nimănui, mai ales lui Will.
Ador secretele! Spune!
Eu…
Nu o plac pe Sophie.
I-auzi!
Pe bune, ce era?
Nu, pe bune! Copila aia e foarte enervantă.
- Da. - Nu?
Doamne!
E distractiv.
Ce distractiv!
Încă ne distrăm.
În ordine! Înainte de toate, dați-mi telefoanele!
Poftim?
Vi le dau înapoi când terminăm. Haide!
Miggy, ce faci?
Uneori, când nu am telefonul, degetul mare continuă să trimită mesaje.
Încetează!
M-am gândit la câteva subiecte banale, cu care se poate începe o conversație.
Cei mai buni jucători de baseball.
Poezie. De ce?
Sutiene cu cupe conice.
Cum să arăți ca un domn în lunile toride de vară.
Acolo chiar aveți ce discuta.
S-ar putea să vă treziți cugetând asupra folosirii pantalonilor scurți.
Sunt vreodată potriviți?
Dar veți descoperi singuri.
Poppy, aici erai! Trebuie să vorbim… Ce faci acolo?
Douglas nu-mi spune ce-i acolo, așa că intru prin efracție.
Da. Problema mea e mai interesantă. Fii atentă aici!
Iubita lui Will, Tracy Freeze,
a spus că nu o place pe Sophie.
Șocant!
- De ce e șocant? - Fiindcă e!
Nu te-ai supăra dacă Douglas ar spune că Rory e enervant?
Sunt sigură că lui Douglas i se pare enervant,
fiindcă așa sunt copiii, enervanți!
Asta ar trebui să conțină reclama la prezervative.
În fine, Ang, spune-mi că n-ai făcut mare caz din asta!
Stai calmă!
În sinea mea, o judecam.
Dar ei i-am spus numai ce trebuia.
Doamne!
Nu-mi vine să cred că am spus că n-o plac pe fiica iubitului meu!
E o mare problemă.
Și am vorbit și serios. Eu și Will nu mai avem nicio șansă?
Adică…
Nu! Ai luat-o cu adică?
Adică e o replică neutră.
Și faptul că ai rostit-o strident?
Nu pot explica asta.
Nu crezi că Will ar trebui să știe?
Ang, am și eu urgența mea, așa că hai să grăbim lucrurile!
- Cer permisiunea să fiu a naibii. - Permisiune acordată!
Fato, care-i faza, de fapt?
Ești invidioasă pe relațiile altora fiindcă numai tu ești singură aici?
Fato, nu mă judeca așa! Poate că nu am o relație,
dar măcar nu încerc să intru în camera încuiată a iubitului meu.
Tipul avea un fiu secret.
Nu m-ar mira să găsesc înăuntru un frate geamăn sau o soție moartă.
Ori creme de contrabandă, pe care le pot folosi, dacă voi avea cumva riduri.
Ascultă, Ang!
Relația lui Will cu Tracy nu e problema ta.
Doar fii alături de el! Și el ar face la fel pentru tine.
Ai dreptate!
O să uit de asta!
Dar să știi că nu sunt unica persoană singură de aici.
Niciun copil nu are partener.
Da, fato.
- Ai văzut-o pe Poppy? - Nu.
Tu i-ai văzut pe Tracy, pe Angie, pe Miggy sau pe vreunul dintre copii?
- Unde-i toată lumea? - Ce naiba ai pățit la mână?
Versiunea scurtă e că am caftit curcanul lui Tony.
Lasă omul în pace! E de treabă și a avut o viață grea.
A văzut lucruri,
de obicei, prin cătarea unei puști puternice.
Ce-a fost asta?
Așa sună doi tineri de 24 de ani care încearcă să poarte o conversație.
Probabil că au ajuns la cartonașul pe care scria „Furtună în deșert”.
Sigur!
Ce?
Trebuia să-i invadăm. Saddam ne domina complet.
Doamne!
Douglas, grozave cartonașe de studiu!
Sper că nu le vreți înapoi.
Au trecut două ore și n-am ajuns nicăieri.
- Ce ne facem? - Știi ceva?
Să simulăm o urgență medicală.
Sophie, să te văd cum leșini!
- Fă-o tu! - Bine.
Luați notițe, dragilor!
Suntem în 1997
și tocmai ne-am pierdut prințesa.
Bună!
Cine a spus asta? Ești înger?
Da. Ați văzut-o pe Tracy?
Nu.
Angie, ce naiba? Tocmai am primit un mesaj. Tracy spunea că a plecat.
Doamne…
Bine. Vino cu mine!
Și… sfârșit.
D, vrei să încerci și tu?
Vreau să beau de la robinet cu tine?
- Nu. - Bine.
Bănuiesc că nu v-au trebuit cartonașele.
Ba da. Am ajuns la cel pe care scria „nume de nave”.
Eu am spus că nu știu niciunul, iar ea a zis: „Să facem sex!”
Și tu i-ai făcut pe plac, în casa mea.
Măcar relația voastră avansează.
Ba nu. Am terminat-o!
Ne-am trimis mesaje, ne-am apreciat postările, am făcut sex.
- Asta-i tot! - Ba nu.
Trebuie să continui s-o vezi,
ca să revenim la o lume fără alergii la oleaginoase
și în care toți știu ce sex au.
Da, dar nu știu dacă o plac cu adevărat. Abia dacă o cunosc.
Atunci, de ce pui punct înainte să afli?
Nu te preface că îți pasă!
Îmi pasă!
A început să-mi placă ideea ca tu să ai pe cineva.
M-am săturat să te văd umblând singur,
cu șapca ta aiurea și cu copilul tău ciudat.
Chiar e ciudat, nu?
Ascultă! Te poți întoarce la tastările tale,
dar trebuie să-ți spui ție însuți:
„Poate că sunt pregătit pentru ceva mai real.”
Așa cum ai tu cu Poppy?
Nu pomeni de viața mea personală!
Dar da.
Oameni buni, piesa e aproape…
Nu!
Doamne!
Nu păcălești pe nimeni, Rory!
Doamne, ce copil enervant!
Comandați faimoasa noastră cină de Ziua Recunoștinței pentru o persoană
Walter's? Nu e pentru cei fără familie, partener sau speranță?
Nu ești servit dacă nu ești deprimat sau disperat.
Nu, Tracy e aici!
E numai vina mea!
M-am lăsat prins în disputa cu Tony și n-am stat deloc cu iubita mea.
- Dacă ăsta era și planul lui Tony? - Will, nu!
De fapt, e vina mea.
Am început să vorbim despre relația voastră
și cred că am speriat-o.
Poftim? Cum?
A fost din greșeală.
Te-am rugat expres să mă sprijini de data asta.
Și am făcut-o. Mergea totul bine.
I-am dat chiar și din vinul bun al lui Douglas, pe care-l dosesc în saună.
Apoi ea a spus ceva ce nu mi-a plăcut și am încercat să mă controlez…
- Doamne! Ai luat-o cu adică. - N-am spus asta.
Mie-mi spui mereu adică. De ce crezi că mi-am lăsat iar barbă?
- De-asta a reapărut? - Chiar crezi că-s mai chipeș cu ea, nu?
Adică…
- Acum sunt foarte derutat. - Ascultă!
Tracy e grozavă, bine?
Poate că mă simțeam deprimată, fiindcă eram unica fără partener de acolo
și m-am răzbunat pe ea.
Dar tu ai o relație frumoasă de sărbători.
Asta e o raritate!
Așa că du-te și ia-ți iubita!
Mulțumesc!
Stai! Ce-a spus Tracy, de te-a supărat?
A spus că…
abia aștepta să guste din curcanul lui Tony.
Da? Abia așteaptă să-l vadă și ducându-se naibii?
- Nu face asta! Du-te! - Bine.
Așa te vreau, Walter!
Lasă restaurantul numai pentru cei singuri!
Te simți bine? Nu te-am văzut toată ziua.
Ascultă!
Sincer, mă obsedează gândul că ascunzi ceva acolo.
Și asta e următoarea ta mișcare logică?
Nu uita că mi-ai spus destule secrete despre tine, Douglas.
Ai dreptate, nu sunt o carte deschisă,
dar te asigur că nu mai ascund niciun fiu adult.
De ce precizezi că e adult?
Știi ceva? Îmi pare rău!
Sunt paranoică fiindcă…
n-am mai avut de mult o relație atât de frumoasă.
Mă înnebunești puțin.
Tu ai înnebunit?
Tocmai i-am ținut o prelegere lui Miggy despre beneficiile unei relații
și doar în proporție de 50% am făcut-o din interes.
Ăsta e efectul tău asupra minții mele.
Mă faci să fiu recunoscător de Ziua Recunoștinței.
Pentru mine?
Și eu sunt recunoscătoare pentru tine.
Și am vorbit din inimă.
Dar chiar trebuie să știu ce-i acolo, așa că, te rog…
- Ești incredibilă! - Doar vreau să văd!
O mare dezamăgire!
Da.
Ascultă, am făcut niște cartonașe. Nu sunt la fel de bune ca ale lui Douglas,
dar vreau să te cunosc mai bine.
Bine.
Mâncare.
Masă.
Scaune.
Sunt doar lucruri la care te uitai?
Știi ceva? Ai dreptate. Sunt tâmpite.
Nu, vreau să vorbesc.
Să alegem mâncarea!
Bine.
Mie îmi place sosul ranch.
Îl ador! E mâncarea mea preferată, după ketchup.
- Totul e bine cu Tracy? - Da…
Cred că o să-i pomenesc de treaba cu Tony abia după sărbători,
dacă nu se și culcă împreună până atunci.
Sau o lași baltă și nu mai pomenești de asta.
Angie… Cer permisiunea să fiu al naibii.
- Refuz! - Fir-ar!
Merg să-mi verific curcanul.
Deci? Te bucuri că te-ai lămurit cu Will?
Ne-am lămurit.
Mulțumesc că l-ai adus la Walter's
și că nu i-ai spus toate nebuniile pe care le-am înșirat.
N-ai de ce. Adevărul e că…
Nu sunt chiar nebunii.
Nu mi-au plăcut copiii până nu l-am avut pe al meu.
Nici acum nu sunt complet convinsă.
Glumesc! E un copil minunat.
Înțeleg, Angie!
Tu și Will sunteți părinți.
Asta vă va lega mereu.
Eu nu fac parte din clubul vostru.
- Nu asta am vrut să spun. - Stai liniștită!
A fost distractiv că aproape am devenit prietene în seara asta.
Aproape?
- Credeam că ne-am simțit bine. - Așa a fost.
Dar nu cred că vom repeta experiența.
Mulțumesc că mi-ai păstrat secretul!
Promit să-l păstrez și eu pe al tău.
Ce secret?
Cred că știi.
Stai pe locul meu!
Probabil că ești Cassandra.
Mamă, vino!
Doamnelor și domnilor, vă prezint curcanul lui Tony!
Mare ca un condor
și absolut delicios.
Încă ceva, probabil mult mai important!
Lăsați loc și pentru curcanul meu, care va fi gata curând.
Cineva stinsese focul la cuptor.
Dar tu nu știi nimic despre asta. Nu, Tony?
Tocmai a zâmbit!
Ați văzut?
E întruchiparea răului!
Will, mănâncă naibii curcanul!
Bine.
O să mănânc lătura asta, dar nu-mi va conveni…
Doamne!
N-am mâncat niciodată ceva atât de bun!
E numai vina mea.
Toate loviturile mele l-au făcut și mai fraged.
Bine. Tony, ai reușit încă o dată.
Tony…
Tony!
Tony?
Lăsați-l să doarmă! Mâine are o zi agitată.
Pentru Ziua Recunoștinței!
La mulți ani!
Aceasta e povestea Zilei Recunoștinței.
O poveste care reflectă toate lucrurile pe care le-am învățat
de la invitata noastră de onoare, dra Pronstroller.
Pelerini.
Amerindieni.
O lume nouă.
Curcani.
- Merișoare. - O corabie!
- Două corăbii. - Trei corăbii.
Posibil, patru corăbii.
Asta e tot ce-au învățat anul ăsta?
Pentru lămuriri, trimiteți-i e-mail lui Douglas!
Subtitrarea: Clara Petrișor