NETFLIX OCH LEGENDARY PICTURES PRESENTERAR
Var ska jag börja?
JAG, 0 ÅR
Det första ni bör veta: Min mor gav mig namnet Enola.
Hon insisterade på det.
Enola...
Enola.
Det är förvisso ett ovanligt namn, men min mor är förtjust i ordlekar.
-Klara... -Färdiga.
Gå!
"Enola" baklänges blir "alone" - ensam.
ENSAM
Ja!
Hon sade ideligen:
Du kommer att klara dig utmärkt ensam.
Men ändå var vi alltid tillsammans.
-Nej. -Jo!
Far dog när jag var liten.
Jag minns honom inte.
Och mina bröder flyttade hemifrån strax därpå.
Jag minns knappt dem heller.
Därefter var det bara vi två, och det var underbart.
Hon var ingen typisk mor.
Hon lärde mig inte att trä snäckskal eller att brodera.
Vi gjorde andra saker.
Läsning.
Vetenskap.
Idrotter.
All slags träning.
Både fysisk...
...och mental.
Enligt mamma fick vi göra som vi ville på Ferndell.
Förlåt, farfar.
Och vara vilka vi ville.
Hon var hela min värld.
Men hon delade inte allt med mig.
Och slutligen, våra alternativ: bankmen met, entangle herb...
...eller Ellie Houseman.
-Är vi överens? -Ja.
Ellie Houseman.
Mamma ansåg att privatlivet var heligt och det som allra oftast kränktes.
Och det andra ni bör veta:
För en vecka sedan, den julimorgon jag fyllde 16 år, vaknade jag...
Mamma?
...och fann att min mor var borta.
Hon hade lämnat Ferndell Hall, vårt hem, någon gång den natten.
Mamma?
Och hon återvände inte.
Hon lämnade endast några presenter som mrs Lane fick ge mig.
BLOMMORNAS BETYDELSE
Vilka fina presenter!
Och den har hon gjort för egen hand.
ANVÄND DESSA PRESENTER KLOKT
Visst var vi lyckliga, mrs Lane?
Hon borde ha gett mig dem personligen.
Och det tredje ni bör veta, vilket vissa av er nog har listat ut,
är att jag inte är en duktig cyklist. Men man har inget val när man måste hasta.
Det fjärde ni bör veta är att jag ska hämta mina bröder:
Mycroft och Sherlock.
Baklänges blir dessa namn Tforcym respektive Kcolrehs.
Så man ska nog inte fästa för stor vikt vid alone.
Ja.
Sherlock Holmes.
UNG DETEKTIV LÖSER FALL
Firad detektiv, forskare, kemist,
violinvirtuos, förstklassig prickskytt, svärds- och käppfäktare
och en boxare med magnifik slutledningsförmåga.
Min geniale bror.
Han finner alla svar.
Mr Holmes?
Och...
-Mr Holmes? -Ja.
Ni bad mig komma.
Ni telegraferade...
...att jag skulle möta er.
Och det femte ni bör veta är att de inte har träffat mig på mycket länge.
Enola.
Gode Gud.
Se på dig!
Så osnygg du är!
-Var har du hatt och handskar? -Jag hade en hatt, men den kliade.
-Och jag har inga handskar. -Inga handskar?
Som synes, Mycroft.
Vi bad dig inte komma, vi bad vagnen komma.
-Du kom väl i den? -Vagnen?
Ja.
Vilken vagn är det? Jag har några i åtanke...
Vagnen som jag betalar för.
Jaha. Du har nog förväxlat oss med ett annat hus.
-Ordna en vagn, pojk. -Fort!
Vad i...
Gode Gud, titta på huset.
Är det inte förtjusande?
Vad i helvete har hon haft för sig?
Välkomna hem, mina herrar.
Det var längesedan.
Vad är detta?
Tennis?
Mamma säger att jag är skicklig.
Ett vunnet spel.
Var i helvete är hon?
Detta går ju utmärkt, inte sant?
Sängen är inte bäddad.
-Krysantemum. -Kläderna har inte lagts undan.
-Lagerolvon och vildmorot. -Nog om de fördömda blommorna, Sherlock!
Inget brott har skett.
Hur? Är du viss om det?
Hon har färre ritpennor än vanligt och har inte fyllt på med nya.
Bortrövade planerar sällan sina egna försvinnanden.
Hon hade inte tänkt återvända, men ändå dolde hon sina avsikter perfekt.
Det är väl goda nyheter?
Det beror på om du vill att hon återvänder.
Gode Gud! Feminism...
Måhända var hon galen eller senil.
Galenskap i vår familj? Föga troligt.
Inga spår har efterlämnats, så hon bör vara vid sina sinnens fulla bruk.
Ingen galning hade skickat mig så tydliga och noggranna räkenskaper om badrum...
Som inte finns.
-...vattenklosett... -Samma sak.
...och ständigt ökande löner för betjänter, husor, trädgårdsmästare...
Ni begriper nog.
Och för Enola: musiklärare, dansinstruktör och guvernant.
Enola, du har väl haft guvernant?
Hon hade tyckt illa om att ni var här i hennes privata rum.
Men hon såg väl till att få dig utbildad?
Hon värdesatte det.
Hon undervisade mig.
Jag har läst varenda bok i Ferndells bibliotek.
Shakespeare, Locke...
...encyklopedien...
...Thackeray och Mary Wollstonecrafts essäer.
Och jag gjorde det för min egen skull. För min egen bildning.
Ty det är bästa sättet att bli en ung...
...kvinna.
Önskade hon att du blev så här?
-Mycroft. -Vad är det?
Jag vet inte vad hon ville.
Hon har lämnat mig också.
Hon kommer väl tillbaka, Sherlock?
Inte?
Vad har hon för sig, Sherlock?
Hon var för gammal för omgifte och vurmade inte för något.
Hon behövde bara ge Enola ett hyggligt liv
och leva återstoden av sitt eget med värdighet.
Detta är mitt hus och har så varit sedan far dog.
Hon bad om 16 år för att uppfostra Enola här och fick det.
Förtjänar jag att bli rånad för det? Jag är inte boven.
Måhända behövde hon pengarna.
Det gör inte du, eller har regeringen sänkt din lön?
Det är alltid samma sak. Alltid samma gamla visa.
Vi ses inte på månader och så dyker du upp och tillrättavisar mig med dina bonmoter.
-En simpel fråga. -Du klandrar.
Du klandrar mig för något som du inte tog ansvar för.
Du har aldrig visat intresse för familjen.
Jag menar inte att klandra.
Vi har två problem, i min mening.
Ett: Hitta en internatskola som är villig att ta emot Enola,
så att hon inte blir ett fullständigt misslyckande i världen.
Det är jag i färd med att lösa...
...med en gammal väns hjälp.
Två: Hitta mor.
Det första är mitt problem, det andra är ditt.
Min kära!
Tillåt mig.
En automobil. Så förtjusande, miss Harrison.
Jag är ju lärarinna, mr Holmes, och vill gärna vara före min tid.
Enola kanske hellre stannar här.
-Du kan ordna med en guvernant. -Hon fordrar en fast hand, Sherlock.
Var är hon?
Inomhus. Men jag måste förvarna er om att hon är otämjd.
Vi får väl se.
Vi måste bryta ned och bygga upp henne.
Rak i ryggen.
Bättre.
I mors frånvaro är hon min myndling, inte din.
Midja: 61 cm.
-Byst: 84 cm. -För liten.
Det är lagom.
Stuss: 89 cm.
Beklagligt. Vi måste använda utfyllnad.
En vild och farlig kvinna har uppfostrat ett vilt barn.
Hon verkar intelligent.
Höfternas syfte är väl fungerande ben? Varför behöver de utfyllnad?
Vilken rapp tunga. Det roar mig.
Jag roas inte av att vara fången i befängda kläder.
Kläderna är inget fängelse. De befriar dig.
De tillåter dig att passa in och ta del av sällskapslivets många nöjen.
Att fånga ett öga, att tjusa.
Miss Harrison gör henne acceptabel för sällskapslivet.
Far måste vända sig i sin grav.
I min flickpension lär du dig att bete dig som en ung dam,
och du kommer att få många nya vänner.
Jag behöver inga, jag är mitt eget sällskap.
En obildad, oklädd och ouppfostrad vilde.
Och jag behöver inte er fåniga skola.
Nej! Gör inte så här mot mig.
Låt mig vara lycklig här.
Du är en ung kvinna och du behöver en utbildning.
Pröva mig på allt jag måste veta för att klara mig i världen.
Om hon lärde dig väl skulle du inte stå i bara underkläderna inför mig.
-Du får ingen make i ditt nuvarande skick. -Jag vill inte ha en make!
Och det är ännu en sak som du måste undervisas om.
Sherlock.
-Låt honom inte göra så. -Du är hans myndling.
Låt mig bli din.
Vägled mig, lär mig.
-För honom är jag ett besvär... -Enola.
Tyvärr.
Jag kan inget göra.
Precis som i fråga om hans grymhet mot vår mor.
Hon är inte farlig.
Hon är enastående och har alltid varit det.
Om ni inte kan se det borde ni skämmas båda två!
Så enastående att hon lämnade dig i min vård.
Visst har vi haft en trevlig pratstund?
Vi kommer att bli såta vänner.
Miss Harrison, jag är ytterst tacksam.
Mr Holmes...
Det är en ära.
Jag kommer personligen med henne i morgon.
Personligen?
Utmärkt.
Jag tecknar också.
Det hjälper mig att bearbeta mina tankar.
Mig med.
En karikatyr?
Låt inte Mycroft se den.
-Ska du stanna där uppe? -Jag ville vara ensam.
Jag minns dig som en tyst liten sak.
Du hade med dig en tallkotte insvept i ull vart du än gick.
Du kallade den för Dash.
Drottning Viktoria hade en spaniel som hette Dash, så du ville också ha en.
Och du ville aldrig bära underbyxor.
Din ända var alltid bar.
Det är nog alla minnen jag har.
Tack.
Du får gärna glömma dem nu.
En tallkotte som hette Dash?
Så fånigt.
Far brukade jaga efter dig och ropa: "Få ut den fördömda hunden ur huset!"
Varför hälsade du aldrig på?
Jag är upptagen.
Varför skrev du aldrig?
Hade du velat det?
Jag har behållit varenda notis jag har hittat om dina fall.
Smickrande.
Men likväl kom du inte förrän vår mor försvann.
Hon ville försvinna.
Hon återvänder inte.
Nej.
Men mor har alltid haft skäl till allt hon har gjort.
Sitt eget sätt att göra saker.
Sådana gåtor är alltid de mest tillfredsställande att lösa.
Jag vill inte ha en gåta.
-Jag vill återfå min mor och mitt liv. -Du låter känslorna styra.
Det är förståeligt, men onödigt.
Leta efter det som finns, inte efter det du vill finna.
Du ser sanningen tids nog.
"Eget sätt att göra saker."
Den har hon gjort för egen hand.
"Ensam".
Det är mitt namn.
M.
S.
A.
C.
Prova baklänges.
Ha tålamod.
"Krysantemum...
...mina på titta...
...Enola."
ENOLA TITTA PÅ MINA KRYSANTEMUM
Jag hör dig, mamma.
Krysantemum...
"Krysantemum symboliserar släktskap, och därmed, tillgivenhet."
"Mina" krysantemum.
Inte dem som hon köpte.
Dem hon målade.
Pengar. Hon måste ha lämnat ett meddelande.
"Vi bestämmer vår egen framtid."
Vilken framtid?
Du kan välja mellan två vägar. Din egen...
...eller vägen som andra väljer åt dig.
Vi bestämmer vår egen framtid.
Mamma kunde försvinna från Ferndell, och det ska även jag...
...i kläderna som Sherlock använde som barn.
Den är ett nödvändigt villospår. Jag som hade börjat begripa den.
Planens första fas är slutförd.
Jag ska hitta dig, mamma.
Jakten är i gång.
HITTA MAMMA
FAS 1
FAS 2
Jag kunde inte gå till min lokala station, så jag valde en annan tåglinje.
Vem vet var mina bröder skulle leta?
Ingen skymt av honom, sir.
-Ni måste lova att min son inte... -Han är inte ombord tåget.
Givetvis är han ombord! Ni har inte letat ordentligt.
Mina mannar har sökt igenom tåget utan och innan.
-Kära du, skall vi inte... -Tyst, mor.
Han kom i vagnen i morse. Han måste vara här någonstans.
Vi vet inte ens om pojken är ombord.
Ursäkta besväret.
Tåget måste åka. Vi är oerhört sena.
-Ni begriper inte. Det gäller min son. -Det åker nu.
Låt inte tåget åka med honom ombord!
-Alla ombord! -Jag insisterar!
Enola! Dags att bege oss!
Enola, vagnen väntar.
Enola?
Sherlock!
Goddag.
-Var god och lämna kupén. -Det går inte. Jag måste gömma mig.
En del rabalder. Jag mutade en bärare som tog mig ombord.
Oerhört djärvt.
Lämna kupén nu genast.
Ni är en...
...besynnerlig herre.
-Är ni normal, då? -Ni är ingen pojke.
Det är jag.
-Vem är ni? -Vad är ni?
Jag är viscount Tewkesbury, markis av Basilwether.
Ni är en fårskalle.
Jag har precis genomfört en synnerligen djärv rymning...
Ni har inte rymt. En man med brunt plommonstop letar efter er på tåget.
När han finner er här kommer det att försätta mig i fara.
Därför ber jag er att lämna kupén.
Ni påminner om min farbror som är kvar på stationen.
Givetvis är han ombord! Ni har inte letat ordentligt.
Även han är domderande.
Jag har lämnat dem alla. Mor, farmor...
-Men jag klarar mig. Jag är fri. -Utmärkt.
Lämna kupén, då.
En man i brunt plommonstop?
Det reder sig.
37 SEKUNDER SENARE
-Han kommer! -Givetvis.
-Han tittar i alla kupéer. -Utmärkt.
Ni måste hjälpa mig.
-Han såg mig inte. -Jo.
Så adjö till er, viscount Tewkesbury, markis av Basilwether.
Ni påminner mig verkligen om min farbror. Samma blick.
Jaha, där är ni ju.
Måla din egen bild, Enola.
Kom inte ur kurs på grund av andra. Särskilt inte på grund av män.
Hjälp!
Hjälp mig!
Vem är han? Han försökte döda mig! Jag vill inte dö på ett tåg.
Och jag hade inte tänkt dö alls!
-Vart ska vi? -Låt mig tänka lite.
Hemskt ledsen.
-Finns det inget bättre sätt? -Kommer ni på något?
-Litar ni på mig? -Nej!
Om vi väljer rätt tidpunkt kan vi bli av med honom.
Rätt tidpunkt?
Hör nu, Tewkesbury. Vi har två alternativ.
Vilket innebär att jag inte dör?
Det här!
Vilket oväsen ni för.
Det visade sig göra mer ont att kastas från ett tåg än jag anade.
Och en knapp är borta.
Nu har vi förlorat dem båda.
Jag förmodar att man inte vet vart hon har tagit vägen?
-Hennes cykel är funnen. -Som ska visa oss åt fel håll.
Det är inte så lustigt som mäster Sherlock verkar tycka.
Hon har ert förstånd och överlistar mig lika lätt som ni gjorde förr, men...
-Ja? -Hon vet inte ett dyft om världen.
Jag måste erkänna att jag är ytterst orolig för henne.
-Mycroft hittar henne. -Han är inte lika begåvad som ni.
Och som hon.
Till hans stora förtret, vilket är orsaken till denna röra.
Enola är speciell. Hon är så godhjärtad.
Hon har lämnat pengar på mitt nattduksbord.
Pengar?
Ni har redan övergett henne en gång. Överge henne inte på nytt.
Ni vet väl att ni har förstört fas tre av min plan?
Vad för fas? Vem tusan är ni?
Efter vårt möte med döden förtjänar jag ett namn.
Enola Holmes.
Holmes. Som Sherlock?
Jag är under täckmantel, så glöm den informationen.
-Arbetar ni för honom? -Jag flyr från honom.
-Och således är ni klädd som pojke. -Och således håller ni mun.
Nå?
Vad?
Tack?
-Ni borde tacka mig. -För vad då?
Vi borde sova snart.
Vi borde äta snart.
Vi har inget att äta.
Jo, naturligtvis.
Arctium lappa, som ni säkert känner igen som kardborre.
Riktigt god.
Och så har vi Trifolium.
Klöver. Och är det...?
Ja, jag visste det!
Svamp!
Cantharellus cibarius.
Kantarell.
Utsökt.
Om ni tänder en eld kan jag göra en festmåltid.
Låt gå.
Jag är inte helt oduglig.
Jag har tänkt lite. Ni behöver en förklädnad.
-Gillar ni ert hår? -Jag har aldrig gillat det.
Skära av det med kniv. Naturligtvis.
Vem har lärt er slipa den?
Min mor.
Hon skiljer sig mycket från min.
-Vem har lärt er om blommor och örter? -Min far.
-Jag kände aldrig min far. -Min är också död.
Jag beklagar.
Varför har ni rymt hemifrån?
Jag ville inte gå i miss Harrisons flickpension.
Och ni?
Tja, en gren gick av ovanför mig när jag plockade svamp.
Den borde ha krossat mig, men jag rullade undan och insåg...
Vad?
-Ni kommer att skratta. -Nej.
Mitt liv tycktes passera i revy.
Jag skulle just ta plats i överhuset
och jag hade tankar om att förändra godset.
Men familjen vill att jag går in i armén och åker utomlands, som min farbror.
Jag fruktade att jag skulle hata varje sekund av mitt återstående liv.
-Varför skulle jag skratta? -Är det inte ömkligt?
Varför skulle ni skickas till skolan?
I morgon bör vi hasta oss. Plommonstopet är i hälarna...
-Vart ska ni? Jag ska till... -London.
Tja...
Ska vi hålla ihop?
Om ni önskar.
Nej.
-Våra vägar skiljs åt i London. Förstått? -Förstått.
Fullständigt. Helt och hållet.
-Måste ni vara så brutal mot håret? -Ja.
Givetvis säger du så.
-Skiljs vi åt här? -Ja.
Tack, Enola Holmes, för hjälpen hit.
Ni skulle glömma det namnet.
Ni får hitta på ett annat.
Han reder sig.
London - Englands bultande hjärta.
Mamma finns här. Fast hon har berett mig på många saker...
Tids nog lär du dig om världen. Låt den vålla skada senare.
...är omvärlden inte en av dem.
Likväl är jag här, i civilisationens centrum.
Hemvist för de kultiverade...
Ur vägen, för bövelen!
...för musik och litteratur...
Överhuset debatterar lagreform! Markis försvunnen!
...och det allra bästa som finns att köpa.
En shilling styck!
FÖRSVUNNEN - VISCOUNT TEWKESBURY BELÖNING 50 PUND
Jag måste tillstå att London inte är som jag tänkte mig.
Folk är mycket mer uppjagade än på landet.
Utan reformen är vårt land inte vårt, det är deras.
Vi måste vädja till överhuset!
Inte blott för oss själva, utan för våra barns skull!
Rösta på förändring!
Om jag ska smälta in och hålla mig gömd från mina bröder...
...måste jag bli något...
...oväntat.
Detta är vår chans! Kräv en omröstning!
Rösträtt åt alla män!
REFORMFÖRSLAG AVGÖRANDE OMRÖSTNING I ÖVERHUSET
Inte på tågen, inte på båtarna, inte någonstans.
Flickan har gått upp i rök.
Och det hjälper inte att England är uppslukad av den där löjliga markisen.
Sir?
-Sherry, tack. -Javisst, sir.
-Du har väl inte blivit erbjuden det? -Vad då?
Fallet med markisen.
Hans far var helt outhärdlig.
Liberal, men förmögen.
Jo, men jag har avböjt.
Jag är uppslukad på annat håll.
-Med att hitta vår mor? -Vår syster.
Nej.
Din uppgift är att hitta mor.
Jag letar efter henne, och det gör tvivelsutan även Enola.
-Du har inte brytt dig förr. -Hon är bara 16.
-Du har väl inte yppat vårt namn? -Givetvis inte.
Jag vill inte heller avslöja våra angelägenheter.
Var lugn, lillebror.
Hon må ha rymt från oss,
men London bästa poliser håller utkik efter ett barn som ser ut som hon.
De skall hitta den dumma flickjäntan och hämta henne till oss.
Reform.
Gud hjälpe oss.
Om det är något som landet inte behöver så är det fler outbildade väljare.
England kommer att gå åt skogen.
Vad vill en pojke som du med dem där?
Jag behöver en valbenskorsett.
Det gör du icke. Detta är en respektabel butik.
-Då skall jag respektera den. -Ditt yttre talar emot det, och din lukt.
Och jag...
Kan jag byta om någonstans?
Där bak.
Korsetten: en symbol för förtryck för dem som tvingas bära den.
Men jag väljer att bära byst- och höftformare
som döljer förmögenheten jag har fått av mamma.
Och samtidigt får de mig att likna det allra mest osannolika:
En dam!
"Du måste gå i skolan, Enola!" "Men jag vill inte, Mycroft."
"Vad annars skall vi göra av dig? Du är ju flicka!"
Men sluta nu. Verkligen?
Var hittar jag ett inackorderingsställe? Jag är generös om det är värt det.
-Är det verkligen värt pengarna? -Bättre finns inte.
Tur att du hittade mig.
Här är det.
Förtjusande.
Nu när jag äntligen har fått lugn och ro är det dags för fas fem av min plan.
FAS FEM
Eller kanske fas fyra.
FAS FYRA
Eller fas sex. Jag har tappat räkningen.
Det är hög tid att hitta mamma.
Först måste jag lämna ett chiffer i varje tidning hon kan tänkas läsa.
"Tack, min krysantemum. Blommar du? Skicka iris, tack."
Iris betyder meddelande.
IRIS - MEDDELANDE
Hur ska jag dölja dem?
Mamma kan lösa vad som helst, så jag måste göra det ytterst slugt.
Jag placerade en personlig annons i Pall Mall Gazette
som mamma sällan missar att läsa.
I tidskriften Moderna kvinnor...
HEMGIFT - VET DITT VÄRDE
...och Klädreform...
VISA VRISTER?
Dessa två publikationer bör locka henne.
-Denna herre tycks väcka uppmärksamhet. -Han är ju för tusan markis.
Sedan måste jag ta reda på vem hon var. Är.
Var.
Mamma skrev regelbundet till en enda adress.
Det var fel av mig att kika på adressen och fullkomligt fel att memorera den.
Men på landsbygden finns det ytterst lite spänning,
så man griper efter det man får tag i.
Fler makroner tack, Jason.
TEHUS
-God eftermiddag. -God eftermiddag.
-Vad finns en trappa upp? -Högljudda kvinnor.
Nej, hårdare. Var inte rädd för henne.
Ta ett steg fram. Bra.
God eftermiddag.
-Vill ni bli värvad? -Nej.
Jag söker Eudoria Vernet Holmes.
Enola.
Enola Holmes. Visst är det du?
Varför ser du ut som en pudervippa?
Men jösses!
Du ser på pricken ut som henne.
-Känner ni igen mig? -Givetvis.
Jag var din första lärare. Minns du inte?
Du har gjort goda framsteg, ser jag.
Är du ensam i London?
Ja.
Jag gjorde mig kvitt en oduglig pojke.
Jag har pengar och logi.
-Jag måste bara hitta henne. -Varför tror du att hon vill bli hittad?
Eudoria har gömt sig hela livet. Vill hon hålla sig gömd, så gör hon det.
-Och dessutom har hon ett uppdrag. -Vilket?
Det får jag inte säga.
Mina damer, våra alternativ:
Bankmen met, entangle herb eller Ellie Houseman.
Ni var också med vid mötet.
Är vi överens? Ellie Houseman.
Vem är Ellie Houseman?
-Jag hade gärna hjälpt dig. -Men ni låter bli.
Jag måste till eleverna. Du hittar ut själv.
Hallå!
Korkskruven.
JUJUTSU: STRIDSKONSTEN
KORKSKRUVEN
Du bemästrade den aldrig.
Om du vill stanna i London måste du bli härdad.
Bli härdad och lev livet.
Men inte för att du söker efter någon, utan för att du söker dig själv.
...våra alternativ:
Bankmen met, entangle herb eller Ellie Houseman.
"Bankmen met."
Mamma är förtjust i ordlekar.
Jag läste varenda bok i Ferndells bibliotek.
INGENJÖRSKONST
Bankmen met.
Bankmen met...
Embankment!
Vi måste bestämma oss. Entangle herb...
LONDONKARTA
Entangle herb.
Entangle herb...
Bethnal Green.
Är vi överens?
-Ellie Houseman... -Överens?
Ellie Houseman.
-Ellie Houseman. -Ellie Houseman.
Ellie House...man.
House...
Limehouse Lane.
Ellie Houseman.
Limehouse Lane.
Går vi hem nu?
Ja.
-Jag är hungrig, mor. -Jag vet, kära du.
Försök att glädjas och inte vara besviken över möjligheterna med något nytt.
KVINNLIG RÖSTRÄTT GÖR ERA RÖSTER HÖRDA
SVARTKRUT
PROTEST, ORO, CIVIL OLYDNAD ORSAKAR MAXIMALA STÖRNINGAR
ORSINI-BOMBEN
Mycroft hade rätt.
Du är farlig.
MANCHESTERS SUFFRAGETTSÄLLSKAP
Och Sherlock hade också rätt.
Du har en plan.
Vad planerar du, mamma?
Vill jag hitta dig?
Vi gör om det!
Jag tänker bara fråga en gång: Var är markisen?
Och vem är han?
Vi har skilts åt.
Vi har inte setts. Jag har inget med honom att göra.
Så synd.
-Du har sett mitt ansikte. -Nej, ditt ansikte är inte minnesvärt!
Jag har inte beskrivit en typisk skoldag med min mor.
Vi började med historia, ty:
Dagen bör inledas med ett historiskt perspektiv.
Därefter åt vi lunch, och jag studerade fysik.
Efter lunch blev det motion...
Jag tog dig!
...följ av stridsträning.
Upp med händerna!
Upp med dig. Seså.
Jag visste att den skulle komma väl till pass.
Inga fler överraskningar.
Nej.
Som barn skadade jag knät när jag räddade ett får på en klippa.
Jag dog nästan, för att vara ärlig.
Mamma blev arg.
Duktigt arg.
Det är rätt att ta hand om de svaga, men inte med risk för livet.
Ibland måste man låta naturen få ha sin gång. Förstått?
Sanningen är den att jag inte har bett om en viscount Tewkesbury i mitt liv.
Jag ville inte ha viscount Tewkesbury i mitt liv.
Så varför känner jag ansvar för viscount Tewkesbury?
Därför att...
...folk vill skada honom.
Han är för svag för dem.
Men jag är stark nog.
Hon hade rått mig att lämna honom.
Han är dåraktig, övermodig och fullkomligt skrattretande.
Men han står på klippan.
Mamma, du får vänta.
HITTA TEWKESBURY
RÄDDA TEWKESBURY
STAMGODS TILLHÖRANDE LORD TEWKESBURY (MARKIS AV BASILWETHER)
SIR WHIMBREL TEWKESBURY (FARBROR)
LADY TEWKESBURY (MOR)
ÄNKEMARKISINNAN (FARMOR)
DERAS TJÄNSTEFOLK
När man önskar resa inkognito är det tryggast att göra det som änka.
Folk vill alltid undvika samtal om döden.
Änkor skrämmer dem.
Ingen förklädnad är bättre än rädsla.
Miss May Beatrice Posy...
Det är jag.
...söker lady Tewkesbury, markisinnan av Basilwether.
Vad är ert ärende?
Jag erbjuder mina tjänster som privatdetektiv.
Min svägerska har fått hjälp. Visa ut henne.
-Jag kan hjälpa er. -Ni är reporter för någon tarvlig tidning.
Jag är kvinnlig detektiv.
Ge er av...
...innan vi tvingar er.
Jag arbetar för Sherlock Holmes.
Jag...
Jag är hans assistent.
Han skickar mig för att göra förarbetet.
Har Sherlock Holmes intresse av vårt fall?
-Ja. -Och han...
...skickade en änka för att bereda väg?
En utmärkt anmärkning.
Klädseln var överdriven.
Änkeståndet påverkar inte mitt arbete.
Sherlock litar på mig...
Gallimatias! Ursäkta, men jag har hört nog.
Ni känner inte Sherlock Holmes.
Lestrade. Så glad att ni kan bekanta er med den unga damen.
Jag är Lestrade från Scotland Yard, en nära vän till Sherlock Holmes.
Hävdar ni, ja.
-Han har aldrig nämnt honom. -Och ni är inte hans assistent.
Han har ingen. Sherlock Holmes arbetar alltid ensam.
-Han har förändrats sedan er bekantskap. -Omöjligt.
Vi frågar varandra tre saker om honom och ser vem som känner honom bäst.
Nog! Cirkusen passar sig inte för Basilwether.
Hon har rätt. Gå, bägge två.
Men jag är Lestrade från Scotland Yard och jag utreder er sons försvinnande.
-Han har visat sig vara användbar. -Mor!
Det kvittar om ni så är parlamentsledamot. Gå nu genast.
Även jag?
Tack för mottagandet.
Hans favorittobak?
Shagtobak.
-Favoritdessert? -Plommonpaj.
Hans favoritkompositör?
Paganini.
Favoritmåltid?
Frukost.
Handlar alla era frågor om mat?
Hans favoritfall?
Det senaste.
Favoritspel?
Hur känner ni Sherlock Holmes?
Schack.
Men bara mot en värdig motpart.
Hallå där!
Ni får fem pund om ni byter kläder med mig.
Ni behöver inte bära min klänning.
-Unge herrn var ofta utomhus, inte sant? -Han ville aldrig gå in.
Vart brukade han gå?
Till skogen.
Ta en bok och slå er ned, så kommer jag strax.
Med nöje. Vill ni göra mig sällskap?
Jag råder er att inte...gå i väg.
Och likafullt går ni i väg.
Vad ni än antar, Sherlock Holmes, ska ni veta att om ni stör mina kunder...
Skadar ni mig? Jag är varse om era talanger, miss Grayston.
Frågan är vilken fara ni skulle löpa om mina regeringsvänner kom hit.
Min bror ögnar nog gladligen igenom era farliga och extremt förbjudna böcker.
Ser ni? Vi kan skada varandra.
Ställ ned tekannan. I era händer är den ett vapen.
Tack. Har ni någon aning om var min mor är?
-Hur hittade ni mig? -Brev, gömda i hennes skorsten.
Askan på skon och kolstoftet ledde mig till dem.
-Hon sa att ni aldrig missade något. -Hon behövs där hemma.
Hennes dotter behöver henne.
Enola tycks klara sig alldeles utmärkt på egen hand.
Så ni har mött henne?
-Är hon i säkerhet? -Hon slog följe med en oduglig pojke.
Men hon behövde visst honom inte.
Enola går sin egen väg, och på gott och ont gör även Eudoria det.
Vilka ofog har ni två...
Ofog?!
llla valda ord.
Låt inte som er bror.
Ni kan omöjligt förstå något av det här. Det vet ni väl?
Upplys mig om anledningen.
Ni vet inte hur det är att vara maktlös.
-Politik intresserar er inte. Varför? -Det är dödstråkigt.
Ni har inget intresse av att förändra en värld som passar er så väl.
-Ett vackert tal. -Ett skrämmande.
Ni är klok nog att veta att vartenda ord är sant.
Vilken familj!
Ett försvunnet barn, en pompös misantrop, en revolutionär - och så ni...
Ingen hustru, inga vänner,
endast ett märkligt yrke och en besatthet av fotspår och kolstoft.
Ni studerar världen på nära håll, men ser ni hur den förändras?
Reformförslaget är bara början.
Om det antas.
Jag måste arbeta nu, mr Holmes.
Kunder att servera.
Kakor att baka.
Jag är glad att ni är intresserad.
Eudoria trodde att ni skulle strunta i er syster, som den struts ni är.
Jag anar att hon behöver er.
Det säger alla.
Bara rakning tack, Martin.
-Hennes namn? -May Beatrice Posy.
Utseende?
Spenslig, mörkhårig, ung.
-Hur ung? -Knappt 20.
-Hennes förstånd? -Knivskarpt.
-Och det hon visste om Sherlock... -Visste hon mycket?
-Lika mycket som jag. -Ännu en lismare. Så roligt.
-Ämnar ni säga vem hon är? -Har ni någon aning om vart hon tog vägen?
Jaså, ni önskar hitta henne.
Jag har försökt göra det i flera dagar.
Naturligtvis!
Hon är er syster.
Håll mun!
Ja, och jag hade uttryckligen sagt åt er att leta efter henne.
Ni sade åt mig att hitta en osnygg och stillös flicka.
Detta var en synnerligen stilfull kvinna.
Hon är en vilde under ytan. Det kan jag försäkra er om.
Hitta henne...
...så blir ni rikligt belönad.
En gren gick av ovanför mig när jag plockade svamp.
Den borde ha krossat mig.
Tewkesbury?
Så det var här du planerade det hela.
LONDONS HAMNARBETARE
Eller så ville du få dem att tro det.
Du vilseledde dem.
LONDONS HAMN
Därför var Plommonstopet där. Han följde det spår av brödsmulor som du lade ut.
Vad var din riktiga plan?
Du är bara för rolig, viscount Tewkesbury...
...du storartade, "blommeranta" markis av Basilwether.
Och du är klyftigare än jag förmodade.
Det är inte så stabilt som man kan tro där uppe.
Vissa av grenarna är högeligen egensinniga.
God morgon.
Jag tror att vi har råkats, men ni var annorlunda klädd då.
-Ni har funnit det här, inte sant? -Vi fann det för några dagar sedan.
Vill ni komma ned?
Såg ni något värt att rapportera till er arbetsgivare?
Nej.
Sherlock...
Han kommer nog vilja komma hit.
-Vad sa ni att ni hette? -May.
May Beatrice Posy.
Och hur gammal är ni, miss Posy?
Tjugotvå.
Trädgårdsmästaren måste avskedas för utlåningen av sin uniform.
Nej... Jag tvingade honom.
Jag band honom.
Jag kan jujutsu.
En stridskonst.
Ni är fängslande, miss Posy.
Eller borde jag säga "mrs"?
Jag beklagar sorgen, förresten.
Vackert, inte sant?
Det har alltid varit en ära för min familj att få skydda denna del av England.
-Skydda? -Så är det att vara stamgodsägare.
När världen blir alltmer instabil
känns det angeläget att bevara dessa engelska tänkesätt...
...för att trygga vårt lands framtid.
Det är underbart här.
Men ni är säkert en av de där förnyarna.
Även min son var förnyare.
Han tänkte aldrig på hur något var, bara hur det kunde bli.
Jag anar att min sonson är likadan.
Englands sanna härlighet är det som bara är.
Ser ni det?
Jag ser mycken skönhet.
Ett högst förnuftigt svar.
Gå nu. Om min son eller svärdotter hittar er blir ni gripen.
Om ni träffar min sonson innan jag gör det...
...kan ni väl berätta att jag håller av honom?
Det ska jag.
I väg med er.
Jag önskar fyra gula blommor, två blåa och en röd.
Det kvittar vilka sorter.
Vad gör du här?
Varför komma till London om du älskar blommor?
-Jag kan försvinna här. -Men jag fann dig.
Varför då?
För pengarna. Man har utfäst en belöning.
Har man? Det visste jag inte.
Jag måste göra anspråk på den!
Men kors, är du verkligen så enfaldig?
Jag är här för jag har kommit att uppskatta dig mer,
och för att ditt liv alltjämt är i fara.
Vad har ökat din uppskattning?
Verkligen? Är det din fråga? Inte "vem försöker döda mig"?
Jag hittade dina blommor. De var vackra, men jag struntar blankt i blommor.
-Du är okunnig. -Okunnig? Hur understår du dig?
-Avsiktligt okunnig. -Man kan ändra sig om en pojke...
-Jag är ingen pojke, jag är man. -Du är en man när jag säger det.
Men du gör dig bättre i knäbyxor.
-Jag har saknat dig, Enola Holmes. -Jag ville sakna dig...
...men jag blev aldrig kvitt dig.
Kom nu. Vi är i stor fara, om du inte visste det.
FÖRSVUNNEN FLICKA MÖJLIGEN FÖRKLÄDD - BELÖNING 4 PUND
-Är det så här du bor? -Tog du ett rum på Ritz?
Jag unnade mig en smula mer komfort än så här.
Ägarinnan bedyrade att detta var ett fint rum.
Hon ljög.
Jag har endast en säng, så du får sova på golvet.
-Behåller du gamla tidningar? -Försiktig, jag har inte läst klart den.
Jag är med i den.
-Det är du. -Titta.
Varför behåller du gamla tidningar?
Min mor.
Jag väntar på ett meddelande från henne.
-Men inget än. -Meddelande? Vad...
Hon gillar chiffer.
Meddelanden som måste dechiffreras.
Varför skulle hon lämna ett meddelande?
För att hon lämnade mig.
Jag antog att hon ville bli hittad, men nu vet jag inte.
Så jag lämnade ett meddelande i hopp om att få svar.
Därför behåller jag tidningarna.
Jag tar den.
Inte den blicken.
-Förlåt. -Jag vill inte ha medlidande.
Om du inte slutar, viscount Irritation, markis av Förtretligshire,
så dödar jag dig själv!
Folk tycks inte vilja ha oss, eller hur?
Nej.
Men vi har åtminstone varandra.
Jag brygger lite te.
Tror du verkligen att mitt liv är hotat?
-Av vem? -Ditt förflutna och din framtid.
-Vad innebär det? -Din familj skickade ingen detektiv.
Det kunde de ha gjort, men de skickade en mördare.
-Varför vill någon döda mig? -Av oräkneliga skäl.
Din personlighet, ditt fåniga hår, ditt dumma leende
eller din egendom, titel och överhusplats. Av samma skäl som de ville döda din far.
-Folk blir konstiga av girighet. -Tror du att de dödade min far?
Jag tror inget.
Jag vet.
Nej, det låter inte klokt. Min far dog till följd av ett misslyckat inbrott.
Det hade varit lättare att döda mig innan jag rymde.
De försökte nog. Jag hittade grenen som nästan dödade dig.
-Den var avsågad. -Avsågad?
Åh jösses!
Jösses!
-Kom tillbaka! -Vem är han?
-Haffade kommissarien henne? -Håll mun!
Flytta på kistan!
Var är de?
Öppna, miss Posy, eller ska jag säga miss Holmes?
Kommissarie Lestrade, jag vill anmäla ett mordförsök.
Ni står ju på vår sida!
Hjälp mig öppna dörren.
-Jag hjälper er när jag får belöningen. -Den får ni när vi tar henne. Seså!
Ser du fönstret där borta?
Det leder till ett tak.
-Du måste klättra ut och gå upp i rök. -Och lämna dig?
-Jag måste hålla emot! -Du måste också fly!
Om han tar dig är ditt liv i fara.
Jag tvingas bara till ett liv jag inte önskar.
-Ge dig av nu! -Jag vill inte lämna dig.
Gå!
Hjälp mig nu!
Odugliga män!
Nej!
Han är värd mer, men det är ett större nöje att fånga dig.
Du må tycka illa om mig...
Du må anse att jag handlar orätt.
Men även din välsignade mor gifte sig.
Även hon stod brud.
-Jag önskar dig lycka. -Nej.
Du önskar dig själv lycka.
Du vill styra över mig, så att din ställning inte ska äventyras.
Du har redan orsakat stor skada.
I likhet med vår vilsegångne bror.
Släpp ut mig ur vagnen.
Jag ska förneka att jag är din syster inför alla och göra det med glädje.
Du är min myndling!
Och du gör som du blir tillsagd!
Lämna över dem nu.
Det är ju mina pengar.
Duktig flicka.
Du har missat middagen, men det kvittar. Du behöver bli magrare.
Namnet Holmes kommer att betyda något i detta land.
På skolan får du leva upp till det.
-Men... -Börja med att tiga.
Nästa gång du möter dina bröder får de skäl att vara stolta.
Välkommen.
Flickor, ni är här av en endaste anledning.
Ni är här för att fostras till unga damer.
Hur skrattar vi? Vi skrattar artigt.
Ni har alla kapaciteten...
...men ni är outvecklade, oprövade...
...och framför allt, oskolade.
Gå såsom vi visar.
Ögonen upp!
Tala såsom vi säger.
Vilken vink fick vita Whitney att ge vika?
Handla, tänk och bete er såsom vi säger,
så blir ni tillfredsställande hustrur och ansvarsfulla mödrar.
Vandra i fotspåren av många flickor som en gång har stått där ni står nu.
Och precis som vi formade dem...
...så skall vi forma er.
Vet du varför jag är lärare?
Jag vill göra folk lyckliga.
Jag önskar dig ett fullödigt och rikt liv.
Inte med ilska och ideliga frågor, utan med svar.
Jag rustar mina flickor för världen, för den verkliga världen.
Jag skulle aldrig överge dig och låta dig reda dig själv.
Ja.
Mycroft berättade.
Min mor hade sina skäl.
Säkerligen.
Jag kände henne.
Vi var vänner ett tag.
I skolan.
Hon var en märklig liten sak. Alltid oförutsägbar, alltid utmanande.
Hon struntade i allt, förutom sina egna...
...ovanliga idéer.
Hon brydde sig om mig.
Varför lämnade hon dig?
Prefekter följer dig till och från lektioner.
Dörren hålls alltid låst.
Du kommer att tacka mig en dag,
när du är lyckligt gift, med välskapta gossebarn.
Sov gott, Enola.
Din bror är här. Ta den fina kragen.
Mr Holmes.
Du.
Tack, miss Harrison.
Givetvis.
Jag har aldrig sett så många kärleksromaner.
Nästan så man vill läsa tidningen.
Vad i hela friden söker du?
Och i personliga annonser? Du har blivit tokig.
Det får jag vara på ett ställe som detta.
Jag tvingades skriva kalligrafi som barn.
Jag hatade det, men folks handstil säger ofta något jag behöver veta.
Vad kan jag lära mig av hållningen?
Sättet en person står kan dölja den de är.
Inget är bortkastat.
Har hon hittats?
Nej, inte än. Jag gick till tehuset och blev hotad med en tekanna.
Och till Limehouse.
Du gick väl också dit?
Du har blivit en riktig detektiv.
-Hittade du krutet? Och bomberna? -Ja.
-Varför... -Jag ryser vid tanken.
Måhända vill hon förändra världen.
Måhända behöver världen förändras.
-Ska du hejda henne? -Jag engagerar mig inte i politik.
Eller folk, såvida de inte är ledtrådar.
Hjälpte du Mycroft ta fast mig? Du berättade för honom om pengarna.
Du försvann. Vi behövde veta hur långt du kunde fly.
Jag är väl bara ett fall för dig? En kuriositet.
-Är det därför du är här? -Nej.
-Eller så känner du skuld. -Jag bryr mig om dig.
Du låter känslorna styra.
Det är förståeligt, men onödigt.
-Visst är det fängslande? -Med känslor?
Tewkesbury-fallet.
Lite mer intrikat än ett simpelt försvinnande.
Han hoppade från tåget...
...med en till pojke.
Blev de jagade månntro?
Hur visste du det?
Jag spårade din avfärd till samma station som han.
Edith nämnde "en oduglig pojke".
Och jag blev telegraferad om en ung kvinnlig assistent
som besökte Tewkesburys egendom.
Har du löst det?
Inte än.
Mitt enda råd till dig...
...oss detektiver emellan:
Ibland måste man dingla med benen i vattnet för att locka till sig hajarna.
Så det var därför du kom.
Hajlektioner.
Nej.
Jag kom för att ge dig denna.
Hon hade den under kudden.
Hon behöll den.
Dash...
Sentimentalt, men hon ansåg...
Hon ansåg dig vara enastående.
Och det gör även jag, Enola Holmes.
Valet är alltid ditt.
Vad samhället än hävdar, kan det inte styra över dig.
Som mor har bevisat.
Behåll tidningen.
Mamma ansåg mig vara enastående.
Enastående...
LAGREFORM - DÖDLÄGE I ÖVERHUSET
Överhuset...
HOPPET MINSKAR FÖR DEN UNGE LORDEN
Lord...
"Varenda röst räknas."
Leverans från Ferndell Hall.
Från mr Mycroft Holmes.
-Vad vill han? -Vad det än är, så är det tungt.
Vad i all världen vill Mycroft?
Tewkesbury!
Du ska ju hjälpa mig ut, inte kliva in med mig.
Hur hittade du mig?
Du sa att du inte ville gå i miss Harrisons flickpension.
Jag minns väl, när jag så vill.
Vi kan väl ta oss ut på samma vis som jag kom in?
Jag har min springpojksrock.
Det är en förträfflig idé!
Nej! Hjälp mig upp.
Miss Harrison kommer att genomskåda dig.
-Jag visste att det fanns en svaghet. -Låt mig tänka.
Har du några idéer?
Tyst!
Stanna där.
Vem är ni?
Har ni lov att vara i skolan?
Det är en leverans, miss.
Till rektorinnan.
Kan ni visa vägen till hennes kontor?
Jag är skolans rektorinna.
Då är denna till er.
Låt mig se innehållet.
Nej, jag blev tillsagd att den endast får öppnas i enrum.
-Så befängt. -Av min arbetsgivare.
Och vem kan det vara?
Mycroft Holmes.
Mycroft Holmes...
Flickor!
Kan ni ställa in kistan på mitt kontor, så att jag kan öppna den senare?
Söla inte.
Den måste väga ett ton!
Så vad väntar ni på? Drickspengar?
Seså, i väg med er.
-Kan du verkligen köra den? -Jag kan grunderna.
Min automobil!
Se upp, Enola! Inte busken!
-Enola! -Jag är inte färdig än!
Tack. Det var...
Du räddade mig.
Jag kom på det bästa, men du räddade mig.
Väl bekomne, antar jag.
Jag trivdes inte där.
Nej, naturligtvis inte.
Låt oss återvända till London och hitta ett gömställe.
Varför stannar vi?
Enola, vad du än planerar...
Det kommer ett tillfälle när du ställs inför ett svårt val.
Enola.
Och i det ögonblicket upptäcker du vad du verkligen går för.
Vad du är beredd att riskera, för det verkligt viktiga.
Ditt drag, Enola.
Vi måste till Basilwether.
Vad?
En orättvisa har skett. Den måste ställas till rätta.
Genom motivet hittar man boven.
DÖDLÄGE I ÖVERHUSET INFÖR OMRÖSTNING
-Jag förstår inte. -När installeras du i överhuset?
-Jag är viscount Tewkesbury. -Han är markis.
-Snart. -Hur ställer du dig till reformen?
Rösträtt åt alla män!
-Liksom min far är jag för den. -Vem visste det?
Jag hade tankar, men familjen vill att jag går in i armén.
Vem ärver godset med din far död och om du dör?
Min farbror.
Min svägerska har fått hjälp. Visa ut henne.
Är det min farbrors verk?
Det är väl logiskt?
Men han är mäktig. Vad kan vi göra?
Lösa brottet, så klart.
Vi har haft den otroliga turen att överleva,
och du vill föra oss mot en obestridlig fara.
Ibland måste man dingla med benen i vattnet för att locka till sig hajarna!
Varför vill vi locka till oss dem?
Det har du rätt i.
Detta är en usel idé.
Ju närmare vi kommer, desto sämre blir den.
Varför gör vi detta?
I motsats till de flesta fina damer lärde jag mig inte brodera.
Jag har aldrig gjort vaxrosor, fållat näsdukar eller trätt snäckskal.
Jag fick lära mig att titta och lyssna och att slåss.
Min mor har skapat mig för detta.
Lita på... att jag finner svaren vi behöver.
Kan du inte brodera?
Vi måste göra detta. Du måste göra detta. Vi...ska göra detta.
Kom nu.
-Var är tjänstefolket? -Välkommen till framtiden.
Mor?
Vad är det som sker?
De vet att vi är här.
Ner!
Spring!
Den är låst!
Ner!
Stanna här.
Enola?
Var inte rädd.
Enola...
Du är inte ensam.
Vem arbetar ni för?
England.
-Farmor? -Ja.
Jag är rädd för det.
Om man önskar få något gjort...
...måste man göra det själv.
Nej, Enola.
Var är min mor?
I London.
Med din farbror.
De letar efter dig.
De förstod aldrig.
Jag är ledsen, min älskling.
Landets framtid står på spel.
Nej!
Det är gjort.
Tewkesbury!
Nej! Tewkesbury!
Vakna. Seså.
Nej...
Nej!
Tewkesbury?
Försiktig.
Jag är inte en fullständig idiot.
Du är skapt för att slåss.
Er tid är över.
-Sir? -Var inte dum.
Lestrade?
Sherlock Holmes.
-Vi möts igen. -Var så god.
Du har gjort dig känd, trots dina försök att undvika pressen.
Markis-fallet. Du måste gripa hans farmor, änkemarkisinnan.
Hon försöker döda honom, såsom hon dödade hans far.
Två frågor. Hur nådde du den slutsatsen?
Det handlar om kluven lojalitet och arvföljd.
Med pojken död skulle farbrodern ta plats i överhuset
och rösta emot reformen, precis som änkemarkisinnan önskade.
Pojken och fadern hade låtit bli.
-Varför kan inte farbrodern vara skyldig? -I fråga om fadern eller sonen?
Fadern?
Hans uniform i pressfotografierna.
Medaljerna på hans bröst.
Han var inte i landet när pojkens far blev dödad.
Han tjänstgjorde i Afghanistan.
-Sanningen finns alltid i det öppna. -Ja.
Man behöver bara leta.
Min andra fråga.
Hur hann din syster före dig?
Ursäkta?
-Det ser bra ut. -Pjoska inte, Caroline.
Snälla, mor. Jag försöker vinna dessa mäns respekt.
-Och det är på modet. -Ja, det framhäver ditt ansike.
Din far hade blivit stolt.
Gratulerar. Du ser äntligen ut som fårskallen du föddes till att vara.
Nej... Du ser bra ut.
Det här är...bra.
Omröstningen är om en timme. Det är en stor sak.
Jag måste väl inte buga, nu när du är det du är?
Egentligen borde du alltid ha gjort det, men du valde att låta bli.
Är du i trygghet? Har du det bekvämt?
-Du är väl inte kvar i det rysliga rummet? -Nej.
Jag använde din mors belöning...
-Högst ovilligt. -...och tog ett nytt rum.
Tja, mor har sagt att det alltid finns plats för dig hos oss.
Hon har nog tillbragt för lite tid med mig.
Och om det var jag som frågade?
Ett vänligt erbjudande, som jag måste avböja.
Hur ska jag...
När ses vi igen?
Du slipper mig inte, viscount Tewkesbury, markis av Basilwether.
Tack.
Mamma.
Får jag låna en penna?
Tack.
Siffror förvandlas till bokstäver, som blir till...
"Möt mig på Royal Academy vid fem i kväll. Mamma."
Nåväl...
Det var oväntat.
Tack.
Jag får genast tre tankar i huvudet:
Mamma hade inte skrivit "mamma", utan "Krysantemum".
Och Royal Academy är en institution
som konsekvent underlåter att inkludera kvinnor.
Mamma hade inte valt den mötesplatsen.
Min sista tanke är att jag kan ha visat mina kort
för min bror när jag läste tidningen.
Det är Sherlock Holmes verk.
Men trots det minskar fakta inte hoppet.
Ni får fem pund om ni byter kläder med mig.
Någonting?
Ingenting.
Hon har besegrat dig förut, lillebror, och nu kan hon ha gjort det ånyo.
Hon anar nog att det är jag,
men jag tror att hon är för nyfiken för att inte komma hit.
Tyvärr misstog du dig.
Det är möjligt.
Men om vi hittar henne igen, vill jag att hon blir min myndling.
Jag tar hand om henne.
Nåväl, skyll dig själv.
Jag tvår mina händer.
Gott så.
Desto bättre.
Du är högst besynnerlig, lillebror.
Och du är trätlysten, storebror.
Jag antar att det är på grund av lagförslaget?
En rösts majoritet.
Den där lömska flugsvampen Tewkesbury och hans röst blev avgörande.
-Hur roligt det än är att stå här... -Han är en intressant figur.
Jag anar att han är förtjust i Enola.
De borde gifta sig. Då kanske båda tämjs.
-Ett glas på klubben, för att trösta mig? -Ja, jag bjuder dig på ett glas, Mycroft.
Kom nu, Sherlock.
Vad i all världen gör du?
Jag tyckte mig se något.
God eftermiddag, Enola. Du har besök.
Rummet är förvånansvärt fint.
Jag gillar detaljerna.
Jag kan inte stanna länge.
Det kan finnas spejare.
-Hur hittade du den där? -Sherlock hittade den.
Jag trodde att du hade glömt den.
Du var aldrig ifrån den som barn.
-Du drog den jämt... -Sherlock har sagt det.
-Ty drottning Viktoria hade... -Han sa det också.
Nåväl...
Så trevligt att ni har kontakt.
Förlåt.
Jag ville berätta vart jag skulle...
...men det var farligt.
Är du i säkerhet nu?
Jag lämnade dig inte för att jag inte älskade dig.
Jag gav mig av för din skull...
...för jag stod inte ut med tanken att den här världen
skulle bli din framtid.
Så jag måste kämpa.
Man måste föra oväsen om man vill bli hörd.
Så lustigt.
Jag trodde...
...att jag var den som skulle förändra världen.
Reformförslaget...
Är det sant, det du gjorde?
Vilken kvinna du har blivit!
Tack för dina "irisar".
Om du någonsin behöver mig, så håller jag utkik efter dem.
-Du måste gå. -Ja, men...
Vi kan väl stå så här en stund?
Gärna.
Så hur ska detta avslutas?
Mitt namn är Enola, som blir alone baklänges.
En Holmes hittar sin egen väg.
Mina bröder har gjort det.
Min mor har det.
Och det måste även jag.
Men att vara på egen hand betyder inte att vara ensam.
Det har mamma aldrig velat.
Hon vill att jag får min frihet...
...min framtid...
...min uppgift.
Jag är detektiv...
...jag är dechiffrerare och jag är finnare av de försvunna.
Mitt liv är mitt eget.
Och vi bestämmer vår egen framtid!
BYGGER PÅ ENOLA HOLMES OCH KIDNAPPNINGSMYSTERIET
AV NANCY SPRINGER
Undertexter: Dann Ling