‎UN SERIAL NETFLIX
‎Banii sau viața, ticălosule.
‎Cuete, ce naiba! N-am bani.
‎Tu ești capul bandei. Sigur că ai.
‎Cine naiba ești? Dă-mi drumul!
‎Mai dă-te la mine și te găuresc!
‎Târfă mică! Știi în ce cartier ești?
‎Ce gură are!
‎Eu aveam o înțelegere cu Spooky.
‎Dar acum s-a aflat despre Cuchillos ‎și s-a schimbat treaba.
‎E care pe care acum, ‎așa că ne luăm partea leului.
‎- Inclusiv banii tăi. ‎- Nu știu despre ce vorbești.
‎În ușa congelatorului.
‎Cred că-s vreo sută de teancuri aici.
‎O sută?
‎Nu mai spune!
‎De ce ții atâția bani în casă?
‎Ești cam varză ca gangster.
‎Nu știi în ce te bagi, Cuete. ‎Nu e ceea ce crezi.
‎Ia orice altceva, dar nu și banii.
‎N-ai putere de negociere.
‎Nu mai ai.
‎Hai, Nina!
‎Știi că ești singura mea gagică.
‎Cred că cineva mi-a spart contul,
‎fiindcă nu i-aș trimite mesaje ‎surorii tale.
‎Tu ești cea mai sexy.
‎Stai, cu cine vorbesc?
‎Bine, nu ești cea sexy.
‎Nu ești deloc punctual.
‎În funcții publice, dacă vii mai devreme, ‎deja ai întârziat.
‎Nu că vreau să-ți scot ochii ‎cu postul meu…
‎Scuze. Mi-a distrat atenția ‎Jasmine pe Insta.
‎- Aia era acolo ieri? ‎- Nu, a postat-o azi.
‎Nu! Aia.
‎STRADA 19, PROFEȚII
‎- Nu e mare lucru. ‎- Nu e mare lucru?
‎E tot mai multă râcă între bande.
‎Strada 19 acoperă Profeții. ‎Profeții acoperă Strada 19.
‎Cei de la Santos, pe ambele.
‎E un fel de război de graffito.
‎Serios, cui îi pasă? Avem alte griji.
‎Cum ar fi?
‎Faptul că Jasmine e cu altul.
‎Poze să te cred.
‎Nu văd. Mărește.
‎Bine, să lăsăm telefonul, psihopatule!
‎Faci pe detectivul ‎pe Instagramul lui Jasmine, ca un obsedat.
‎Stai!
‎Asta sigur nu era acolo ieri.
‎SANTOS - OMOR
‎Se împute treaba.
‎Poți să vorbești cu Sad Eyes.
‎Cere un teritoriu mai mare sau produs.
‎Vărul meu a vorbit cu prietenii lui ‎și vor să se bage și ei.
‎Putem recupera banii în câteva luni.
‎Noi?
‎Nu așa se pune problema.
‎Cade doar pe mine.
‎Și n-am nevoie de sfaturi.
‎N-ai idee cât mi-a luat ‎să strâng atâția bani.
‎Încerc să te ajut.
‎Mai bine ți-ai fi ținut gura.
‎Du-te naibii!
‎Ce era să fac? Să-l lăs să te împuște?
‎Preferam așa decât să-mi ia banii.
‎- L-ai fi lăsat să mă împuște pe mine. ‎- Nu!
‎- Nu asta am vrut să spun. ‎- Eu aș fi încasat un glonț pentru tine.
‎Fără ezitare și nici nu meriți așa ceva.
‎Vrei să le dai banii prietenilor tăi
‎care nici nu-ți mai sunt prieteni ‎și l-ai lăsat pe ăla să mă amenințe!
‎Nu voia să te împuște!
‎Nu te-aș lăsa să încasezi un glonț.
‎Pe naiba! S-a terminat.
‎Vero! N-am nevoie de rahatul ăsta!
‎Nu da vina pe mine. Nici eu n-am nevoie!
‎Numai de probleme ai parte.
‎Ai face bine să-ți vezi de treabă, ‎altfel o să rămâi sigur!
‎Vreau să mă ajuți ‎să găsesc suspectul din poză.
‎Suspectul? Pari țicnit.
‎Am comparat preferințele lui Jasmine ‎cu fiecare tip sub 1,60,
‎frezat, cu ten perfect ‎și fund de sparge nuci.
‎Și cine e pe listă?
‎Doar eu, ceea ce înseamnă ‎că nu mai ține cont.
‎Jamal!
‎Măiculiță! Ce ți-a murit la subraț?
‎Am avut un accident în laborator ‎și a trebuit să iau asta de la vestiar.
‎Te-ai gândit că poate nu e un nou iubit?
‎Poate că e tatăl lui Jasmine în poză.
‎Nu, poza emană sexualitate.
‎Uite cum stă. Asta e o poziție senzuală.
‎Ești prea emotiv și o iei razna.
‎Știu, am fost atât de copleșit, ‎că nu m-am putut descărca.
‎Nu pot mânca. Nu pot dormi. ‎Îmi pierd mințile!
‎Psihoza e un efect secundar ‎al abstinenței. Informează-te.
‎Jamal!
‎- Poate veni la tine Comitetul pentru Bal? ‎- Dacă vii și tu.
‎Poate ne ajuți să lămurim ceva.
‎Prima impresie.
‎Pare o situație relaxată, ‎ca între prieteni, nu?
‎Nu, tipul vrea să i-o pună!
‎- Uite cum stă. ‎- Da, pare „însetat” bine.
‎Mie îmi pare bine hidratat.
‎Poate că are șolduri flexibile.
‎Frate, nimeni nu-și scoate pelvisul așa
‎decât dacă încearcă ‎să-și etaleze bijuteriile.
‎Exact așa. Bună demonstrație.
‎Da, îl imitam pe tip,
‎dar mie nu-mi pare că vrea să i-o tragă.
‎- Poate că au făcut-o deja. ‎- Ea pare satisfăcută.
‎Știu fața aia! ‎E între două și patru orgasme.
‎Bine! Ne-ați ajutat destul.
‎O să-l bat pe-ăsta!
‎Bine, nu voi face nimic acum,
‎dar la 30 de ani, când o să-și ia casă,
‎o să-i refuz împrumutul.
‎Ranchiună. Frumos.
‎Nu.
‎Jigodia aia trebuie să plătească.
‎O să-l vânez.
‎Cuete mi-a spus chiar el.
‎Oricum, jefuirea mea încheie armistițiul.
‎Dacă vor război, război le dăm.
‎Dar tembelii ăia trebuie puși la punct.
‎Eu zic să-i ciuruim.
‎Să ne recuperăm teritoriul.
‎Mai întâi îmi iau banii, apoi teritoriul.
‎La naiba cu banii tăi!
‎Ce?
‎De ce să-mi pese de banii tăi ‎când ție nu ți-a păsat de-ai mei?
‎Nu?
‎Nu m-ai mințit ‎în privința morții lui Cuchillos?
‎Se îngroașă treaba ‎și trebuia să afle adevărul.
‎La fel și tu, Lil' Spooky.
‎Joker preia teritoriile.
‎- Ce? ‎- Îi dai socoteală de-acum.
‎Sunt retrogradat?
‎Ești moale.
‎Când era liniște, te descurcai,
‎dar acum e nevoie de lideri.
‎Nu ca tine.
‎Nu ca mine?
‎Așa te porți cu mine?
‎Îmi ignori toate sfaturile.
‎Te iubesc, dar Joker are dreptate. ‎E timpul să fim bărbați.
‎Când ai zis că mă iei, credeam că vii ‎cu mașina lui taică-tău, nu a iubitului.
‎- Doamne! ‎- Zic asta că Brian e alb.
‎Apropo de bani, ‎trebuie să mergem la Brentwood?
‎- Fată, nu! ‎- Bine.
‎Am vești bune sau rele, ‎dar trebuie să mâncăm.
‎- Ce tot zici? ‎- Pot afla dacă am intrat la Berkeley.
‎Ce? Doamne! ‎E clar că mergem la Cheesecake Factory.
‎Rulouri cu ou și avocado de la Brian!
‎Îmi place interiorul!
‎Ce șmecherie!
‎Taci! Crezi că el e?
‎Mă îndoiesc.
‎Un BMW? Cum naiba să concurez cu un BMW?
‎Nici nu am permis încă. Rahat!
‎Dacă tipul ăsta nu e la școala noastră? ‎Trebuie să-mi extind lista.
‎Și cine ar conduce o așa mașină? ‎Un traficant?
‎- Unul cu parc auto. ‎- Unul bogat!
‎- Un adult. ‎- Sau mai rău!
‎Un adult bogat!
‎Pentru noua studentă de la Berkeley.
‎Bine, dacă așa vrei.
‎Trebuie să profiți cât poți, Monse.
‎Totul e perfect.
‎- Doar că… ‎- Ce?
‎Nu știu dacă să-i spun lui Ruby ‎că am fost acceptată.
‎De ce trebuie să știe?
‎Mereu am zis că dăm la aceeași facultate.
‎La Stanford. Visul lui, nu al meu.
‎Dar Berkeley nu era pe listă fiindcă ‎îi era frică să nu fie umbrit de Mario.
‎Ai depus dosarul după ce te-a părăsit?
‎Berkeley mi s-a părut mereu perfectă.
‎Dar acum mă simt vinovată și nu ‎pentru că, pe de o parte,
‎programul meu de îngrijire ‎mi-a deschis uși.
‎Dar tot simt că-l trădez pe Ruby.
‎- Ce? ‎- Știi ce?
‎Nu-l pot lăsa să-mi distrugă ‎starea de spirit. Bine, bagă.
‎Copiii dorm.
‎- Ce am ratat? ‎- Toată șampania.
‎O să mă prefac că n-am auzit.
‎Și acum nu conduce nimeni.
‎Oricum nu conducea nimeni.
‎Nu mă mai sui în mașină cu Monse la volan.
‎- Habar n-are să conducă. ‎- Da?
‎Monse, ți-ai depus dosarul pe undeva?
‎Nu. Nu știu unde vreau.
‎Oricum sunt sigur ‎că vei fi acceptată oriunde.
‎Sunt mândru de tine. ‎Sunt sigur că și mama ta ar fi.
‎De asta nu ți-o fi răspuns la scrisoare. ‎Ca să-ți spună în seara în care a sunat.
‎Te-a sunat Julia?
‎Mi-a lăsat un mesaj vocal.
‎Ce a spus?
‎Nu știu.
‎L-am șters.
‎Când a fost asta?
‎În noaptea în care a murit.
‎Îmi pare rău pentru azi-dimineață.
‎Dar vreau să te ascunzi.
‎Nu veni la mine ‎pentru că e aiurea acum.
‎- Nu știu în cine mă pot încrede. ‎- În mine.
‎Știu. De asta vreau să fii în siguranță.
‎- Te caut mai târziu. ‎- Bine.
‎Mulțumesc.
‎Cu drag.
‎Vreau să-ți explic cu apelul…
‎Nu trebuie să-mi explici nimic.
‎Dar vreau s-o fac.
‎Sunt furioasă pe mine ‎că nu știam că are nevoie de ajutor.
‎Nu știu. Poate avea nevoie de ajutor.
‎Nu poți salva un om ‎care nu vrea să fie salvat.
‎E complicat.
‎Cum așa?
‎Înțelegi ce înseamnă.
‎De asta ești aici.
‎Cum adică?
‎Și pe tine te lovește tatăl tău?
‎Poftim?
‎Ai venit la noi o lună, ‎te-ai întors la Freeridge,
‎apoi te-ai mutat cât mai departe ‎și vrei să pleci iar.
‎Nu, te înșeli.
‎Vreau să știu adevărul.
‎Te rog, spune-mi, să te pot ajuta.
‎Adevărul?
‎Soția ta a fost o mincinoasă ‎care m-a abandonat pentru că sunt mulatră
‎și apoi a mințit despre tata, ‎ca să-și ascundă rușinea.
‎Știu că vrei să-i fii loială tatălui tău, ‎dar mama ta n-are nicio vină.
‎Încerca să te salveze ‎și să te scoată din Freeridge.
‎Tu te auzi?
‎Să mă salveze de tatăl meu iubitor,
‎care a renunțat la tot ca să mă crească,
‎care niciodată nu m-a atins?
‎Să fie clar.
‎Julia nu m-a căutat deloc. Eu am găsit-o.
‎Știți ce? A fost o idee proastă.
‎Nu vreau să mă trimiți înapoi la Mayfield.
‎Noapte bună, tată!
‎Ruby știe că ascunzi ceva.
‎Ce naiba, Jamal? ‎Cum ai intrat în camera mea?
‎Credeam că pe mine mă ascunzi,
‎iar acum știu că îmi ascunzi ceva.
‎Cu cine te urcai în mașină după ore?
‎- Monse? ‎- Nu, tipul!
‎- Era cu mașina tatălui ei vitreg. ‎- Bine de știut.
‎Stai! Rahat!
‎Deci eu sunt tipul iar.
‎Acel ceva e între noi ‎și o luăm de la capăt.
‎Relaxează-te. Îi distrag atenția.
‎Îi scriu lui Ruby să ne vedem. ‎Îi zic că am intrat în facultate.
‎Bun plan, ‎dar când chiar intri la facultate,
‎nu-i poți spune a doua oară.
‎Chiar am intrat.
‎Ce? E uimitor! Felicitări!
‎JJ!
‎- Eu sunt primul căruia i-ai spus? ‎- Nu, ești al treilea.
‎Tata, Monse, iar acum tu. Nu, al patrulea.
‎Nu! Al cincilea ‎după Brian și chelnerul de la restaurant,
‎dar Monse le-a spus, deci al treilea!
‎I-ai spus ei prima?
‎- Da. ‎- I-ai spus și despre noi?
‎- Nu există „noi”. ‎- Ai dreptate!
‎Și din cauza pozei tale egoiste,
‎trebuie să scap de hanorac.
‎Îl iau eu. Îl donez sau ceva.
‎- Unde ai intrat? ‎- La Berkeley!
‎Unde Ruby nu s-a înscris?
‎Mai bine i-ai spune că ai un nou iubit.
‎Sau poate ‎că așa îi va fi mai ușor să treacă peste.
‎Nu mergem la facultate împreună.
‎Bine. Deci am scăpat.
‎Și ca să fie clar, ‎Ruby nu află niciodată despre noi.
‎Bine. La revedere!
‎La revedere.
‎Plimbare de dimineața?
‎- Răsăritul e la 06:29! ‎- La 06:29!
‎- Berkeley! ‎- JJ!
‎Mă bucur să te văd. Arăți bine.
‎- Mă vezi în fiecare zi la școală. ‎- Făceam conversație.
‎Relaxează-te puțin.
‎Bine, gata.
‎- Care-i treaba? ‎- Am vești importante.
‎Nu știam dacă să-ți spun,
‎dar mai bine auzi de la mine.
‎Deja știu.
‎Ți-a spus Monse?
‎Monse știe?
‎Sigur! I-am spus prima! ‎Dar cum ai aflat?
‎Știam că o să pună cineva mâna pe tine,
‎dar nu credeam că așa de repede.
‎Știu. Nu e o nebunie?
‎La început, nu credeam că o să intru, ‎dar am intrat
‎și am și mari beneficii.
‎Ce? Cât de mari?
‎Destul cât să mă satisfacă.
‎Deci ai uitat de mine?
‎Nu știu ce vrei să-ți spun.
‎Uneori, așa e viața.
‎Știu că nu ăsta era planul nostru, ‎dar fac ce e mai bine pentru mine.
‎Și cred că e alegerea ideală.
‎Ruby?
‎Nu mă feliciți?
‎Nu.
‎SERIOS? SPUNE-MI CĂ NU E ADEVĂRAT! ‎CE TICĂLOS! NU POT SĂ CRED…
‎Intră!
‎'Neața, iubito.
‎- Cum te simți? ‎- Amorțită.
‎Știu ce o să spui. N-o face.
‎Sunt nevoit. Eu zic ‎să te mai gândești la oferta lui Brian.
‎Nu-mi vine să-i iau banii.
‎Nu vreau să pierzi o oportunitate ‎din cauza mea.
‎Pentru ce e asta?
‎Ești un tată minunat.
‎Și nu mă răzgândesc.
‎Bine, înțeleg. Am încercat.
‎- Corespondența dv., milady. ‎- Mulțumesc.
‎Nu-ți face griji pentru cameră. ‎Va fi din nou a ta.
‎După ce înveți să schimbi un scutec.
‎Abia aștept!
‎Rahat!
‎Jasmine, ți-am lăsat deja cinci mesaje.
‎Ruby e disperat și nu știu ce are,
‎dar doar ce am intrat la el.
‎Dacă aflu că m-ai turnat…
‎Îți dau cinci secunde să recunoști.
‎Cinci, patru, trei, doi.
‎Da. Îmi dau seama că-ți ascult ‎mesajul vocal și nu mă poți auzi,
‎dar dacă mă suni ‎în următoarele zece secunde,
‎poate n-o să fiu luat prin surprindere.
‎Unu!
‎Bine. Mă pregătesc de șoc.
‎Nu!
‎- Ea ce caută aici? ‎- Vrei să încetezi?
‎- Ce vrea? ‎- Am primit asta în poștă.
‎Am primit și eu.
‎NU POȚI FUGI DE TRECUT
‎- Bine. ‎- Bine? Cum adică „bine”?
‎De ce vă agitați?
‎Poate însemna orice.
‎„Orice”? Serios, Jamal?
‎Spune-i lui Barbie ‎care sună cu fundul că poate…
‎N-are multe sensuri, dar nu-i bai.
‎Cine ar avea motive să ne atace?
‎Cuchillos a fost identificată.
‎Am spălat bani furați. ‎I-am făcut pe Profeți.
‎Vrei să continui ‎sau îți spun direct că ești netot?
‎Nu-i nimic.
‎Cine se face vinovat de toate? Eu!
‎Cine n-a primit scrisoare? Eu!
‎Fir-ar! Chiar nu e momentul să te oftici.
‎- E ceva grav. ‎- Ai terminat?
‎Ideea e că eu nu am primit niciun mesaj.
‎Cât de importante pot fi scrisorile astea?
‎Nu trimiți ‎o scrisoare de amenințare secretarei.
‎O adresezi directorului general.
‎Deci e o coincidență că apar ‎imediat ce au aflat de Cuchillos?
‎Nu-mi spuneai tu ‎că nu e agitație în cartier?
‎Da, când nu ne amenința nimeni. Acum iată!
‎Sau poate că face cineva mișto de voi.
‎Cineva? Adică tu?
‎Mă jignești asociindu-mă
‎cu amatori din ăștia!
‎Acum priviți și învățați.
‎Unu.
‎Stai să bag degetul. ‎Trebuie să se mai lase, sunt noi.
‎Credeați că mă incriminez cu amprente?
‎Dă-mi! În primul rând, ce-i asta? 1995?
‎Cine cumpără reviste?
‎Eu lucrez strict digital, ‎aș fi ales un e-mail anonim,
‎criptat și trimis prin VPN.
‎Dar dacă aș cumpăra reviste,
‎n-aș tăia toate literele ‎din aceeași revistă.
‎Ai nevoie de medii diferite, ‎de palete de culori, de hârtie.
‎Și ce-i adezivul ăsta? Lipici?
‎Nu vii cu lipici de grădiniță la luptă!
‎Și, evident, mi-aș fi trimis și mie una,
‎fiindcă, spre deosebire de voi, ‎nu uit de mine!
‎Oare Cesar a primit?
‎- Monse? ‎- Sunt aici cu băieții.
‎- Ai primit cumva ceva ciudat? ‎- Adică?
‎O scrisoare ca un bilet de răscumpărare?
‎Da.
‎- Și eu, și Ruby. ‎- Stai, ce?
‎- Știi ceva? Ce se întâmplă? ‎- Nu știu.
‎- Gândește-te! ‎- Nu știu!
‎- Ce naiba să facem? ‎- Nu știu!
‎- Cesar! ‎- Cesar!
‎Ai avut dreptate.
‎- În toate privințele. ‎- Îl sun pe Sad Eyes.
‎M-au dat la o parte.
‎Mi-e frică, Oscar.
‎Știu.
‎Îmi pare rău.
‎O să fie bine.
‎Aici trebuia să ajungi, frate.
‎La clipa de limpezime.
‎Ne descurcăm noi.
‎Cât mai ai casa asta?
‎Săptămâna asta.
‎Pot să rămân aici? ‎Până îmi găsesc ceva?
‎Fac curat și predau cheile.
‎Da. Sigur.
‎Sau…
‎poți veni cu mine în Portland.
‎Putem pleca diseară.
‎- Nu pot. ‎- De ce?
‎Ce te ține aici?
‎Viața mea.
‎Ce viață? Vino să-și clădești una!
‎Știi când eram pe plajă și ai spus că vrei ‎să stai deasupra restaurantului meu?
‎Spațiul are o cameră.
‎Voiam s-o folosesc ca birou, ‎dar poți locui acolo, dacă vrei.
‎Știu că nu e pe plajă, dar e un început.
‎Poți merge la școală.
‎Mai vrei să fii arhitect? Fă-o!
‎Orice vrei să faci,
‎poți face de acolo.
‎Poți s-o faci cu mine.
‎Dar nu poți aici.
‎Dar Vero?
‎Dacă te iubește, va înțelege.
‎Bine. Da, hai s-o facem.
‎Da?
‎Da. O să vin cu tine.
‎Ăsta e momentul nostru.
‎În sfârșit, vom fi o familie adevărată.
‎Una adevărată de data asta.
‎Hai să bem ceva înainte să plecăm!
‎Aduc eu tequila bună.
‎- Ia pahare de pe blat. ‎- Bine.
‎- Bună! ‎- Bună, tati!
‎Ești pe drum?
‎Vine cu noi, Isabel. Chiar vine cu noi.
‎- Cine? ‎- Cesar. E aici acum.
‎- E bine? ‎- Da, e bine.
‎A dat de necaz, dar cred că s-a potolit. ‎Și-a cerut și scuze.
‎Iubire…
‎E grozav.
‎Dar poartă-te cu mănuși.
‎- Nu-l forța prea tare. ‎- Da, știu. Nu vreau. Sunt…
‎Știu.
‎Grăbiți-vă și veniți acasă!
‎Iubito, trebuie să închid.
‎Te iubesc.
‎Oscar?
‎Oscar!
‎Nu!
‎Hei!
‎Ai văzut cine era? ‎Cine ți-a făcut asta? Spune-mi!
‎Spune-mi!
‎Nu!
‎Oscar!
‎Nu!
‎Ajutor! Să ne ajute cineva!
‎Oscar!
‎Nu, nu fratele meu! Nu fratele meu!
‎Nu!
‎Ajutor!
‎Nu fratele meu!
‎Nu!
‎Oscar!
‎Nu, te rog! Nu! Nu mă părăsi! Oscar!