EN NETFLIX-SERIE
Dina varor eller livet, din jävel.
Cuete, vad i he… Jag har inga varor.
Du är gängledare.
Så klart du har.
Hallå! Vem fan…? Släpp!
Ger du dig på mig igen gör jag hål i ditt ansikte.
Din lilla bitch! Vet du vilket område du är i?
Hör på den här.
Vi hade inget avtal. Jag hade ett med Spooky.
Men nu ryktas det här om Cuchillos, och avtalet är borta.
Ledarjobbet är ledigt, Lil' Spooky, så vi tar vad vi kan.
-Inklusive dina varor. -Jag vet inte vad du pratar om.
Fodret i frysdörren.
Det finnas säkert 100 buntar där inne.
100 buntar?
Det menar du inte.
Varför har du så mycket pengar i ditt hus?
Du får ett F i att vara gangster.
Du drar igång saker du inte kan avsluta. Det är inte som du tror.
Ta allt annat, bara inte pengarna.
Du har inget bra förhandlingsläge.
Inte nu längre.
Kom igen, Nina.
Du vet att du är min enda granntjej.
Nån måste hackat mitt konto eller nåt
för jag skulle aldrig skriva till din syster.
Alla vet att du är hetaste tvillingen. Vänta, vem pratar jag med?
Okej, inte den heta.
Du och din bristande punktlighet!
Som vald tjänsteman, när du är 15 minuter för tidig, är du redan sen.
Inte för att jag vill skylta med min position…
Jag distraherades av nåt på Jasmines Insta.
-Var det där igår? -Nej, hon la upp det i morse.
Nej. Det där.
-Det är ingen stor grej. -Inte?
Kvarteret har inte varit så hett på ett år.
19th Street tagggar över Prophet$. Prophet$ taggar över 19th Street.
Santos taggar över båda.
Det är som en slags getto-konstrunda.
Vem bryr sig? Vi har större saker att oroa oss för.
Som vad?
Att Jasmine umgås med en annan kille.
Bildbevis!
Jag ser det inte. Förstora.
Okej, lägg bort telefonen, galning!
Att leka Var är Waldo? på Jasmines Insta är som att tassa in på stalker-mark.
Vänta lite.
Det var inte där igår.
Det börjar bli allvar.
Du kanske kan kontakta Sad Eyes. Be om större område eller mer vara.
Min kusin har pratat med sina polare och de vill in i matchen.
Vi kan få tillbaka pengarna på några månader.
Vi?
Det finns inget vi i den här situationen. Det är bara jag.
Och jag behöver inga råd.
Du anar inte hur lång tid det tog att få ihop så mycket pengar.
Jag vill bara hjälpa till.
Det hjälper om du håller tyst.
Fan ta dig.
Vad skulle jag göra? Låta honom skjuta dig?
Jag skulle ta en kula innan jag lät dem ta pengarna.
-Du skulle låtit mig ta den kulan. -Nej!
-Det var inte det jag menade. -För jag skulle ta en åt dig.
Ingen tvekan, och du förtjänar det inte ens.
Du oroar dig för dina vänners pengar och de är inte dina vänner längre,
så du lät svinet ha en pistol i mitt ansikte!
Han tänkte inte skjuta dig!
Jag skulle aldrig låta dig ta en kula för mig.
Skitsnack! Det räcker.
Kom igen, Vero! Jag behöver inte det här!
Lägg inte det på mig, för jag behöver inte det här heller!
Det verkar som det följer efter dig.
Så du får ordna dina prioriteringar innan du blir ensam.
Jag behöver din hjälp att sålla bort misstänkta i selfieskandalen.
Misstänkta? Du låter galen.
Jag har korskört Jasmines preferenser med alla killar under 160 cm,
ekiperade, hudvårdsrutin i fem steg och en rumpa att ställa drinken på.
Så vilka är på listan?
Bara jag. Det innebär att det kan vara vem som helst.
Hej, Jamal!
Hör du! Vad har dött i dina armhålor?
Det var en olycka på labbet, så jag fick ta den från det kvarglömda.
Har du tänkt på att det kanske inte är en ny pojkvän?
Det kanske är Jasmines pappa på bilden.
Jag kan känna sexuella vibbar i bilden.
Se hur han står. Det är en "köra in den"-ställning.
Du är emo som fan, och det gör dig förvirrad.
Jag vet. Jag har varit så känslosam att jag inte har kunnat röra mig själv.
Jag kan inte äta. Jag kan inte sova. Jag blir galen!
Psykos är en bieffekt av avhållsamhet. Slå upp det.
Hej, Jamal.
Kan balkommittén ses hos dig?
Ja. Bara du kommer.
Ni kanske kan hjälpa oss reda ut nåt.
Så, första intrycket.
Den har en avslappnad, bara vänner som hänger-känsla, va?
Nej, han vill verkligen sätta på henne.
-Jag menar, se hur han står. -Ja, han ser sugen ut.
Jag tycker att han ser mätt ut.
Han kan ha böjliga höfter och avslappnad hållning.
Bror, ingen kille sticker ut höfterna så där
om han inte vill visa upp sig.
Så där ja, Jamal. Bra visat.
Ja, jag härmade honom.
Men jag får inga "jag vill sätta på"-vibbar av den.
De kanske redan har legat.
Hon ser nöjd ut.
Jag känner igen ansiktet! Det är nånstans mellan två och fyra orgasmer.
Okej! Ni har hjälpt oss tillräckligt.
Jag ska spöa honom.
Jag gör inget nu,
men på hans 30-årsdag, när han ska köpa sitt hus,
ska jag gå in och neka honom lån.
Lång plan. Snyggt.
Nej.
Den jäveln måste betala.
Jag ska jaga honom.
Cuente berättade själv.
Även om han inte sa det, är att råna mig nog för att avsluta vapenvilan.
Om de vill ha krig…
…kan de få det.
Men de små skitarna måste sättas på plats.
Jag säger att vi ger oss på dem.
Börjar ta tillbaka vårt territorium.
Säkra min väska först och oroa dig för territorierna sen.
-Åt helvete med dina pengar. -Va?
Varför skulle jag bry mig om dina pengar när du sket i mina?
Inte?
Du undanhöll inte att Cuchillos var död?
Det har kört ihop sig och han behövde veta sanningen.
Du med, Lil' Spooky.
Joker tar över dina territorier.
-Va? -Du lyder honom från och med nu.
-Blir jag nedflyttad? -Du är vek.
När det var lugnt kunde du hantera det, men krigstider behöver ledare.
Det är inte du.
Är det inte jag?
Gör du så här mot mig?
Jag kan bara ge ett visst antal råd du inte tar.
Jag älskar dig. Men Joker har rätt. Det är dags att vi hanterar det här som män.
Fan! När du sa att du skulle hämta mig,
väntade jag din pappas bil, inte din sugar daddys!
-Herregud. -Det är för att Brian är vit.
På tal om pengar, måste vi åka direkt till Brentwood?
-Nej, tjejen. -Bra.
Jag kan ha goda eller dåliga nyheter, men vi måste äta.
-Vad pratar du om? -Jag kan ta reda på om Berkeley antog mig.
Va? Herregud! Det här är en Cheesecake Factory-stund.
Brian betalar avokadoäggrullar!
Jag gillar interiören!
Den där grejen!
Håll käften! Tror du att det är han?
Jag tvivlar på det.
En BMW? Hur fan ska jag tävla med en BMW?
Jag har inte ens körkort än. Fan!
Tänk om nya killen inte går i vår skola? Jag får utöka min lista över misstänkta.
Och vem skulle köra en sån bil?
-En knarklangare? -Bilhandlare.
-Ett rik unge! -En vuxen.
Eller värre!
En rik vuxen!
För Berkeleys nyaste elev.
Det är alltså så vi gör.
Du måste utnyttja de fina medan du kan.
Allt är perfekt.
-Förutom… -Förutom?
Jag vet inte om jag ska berätta för Ruby att jag blev antagen.
Varför måste han ens veta?
Vi har alltid planerat att söka till samma skolor.
Särskilt Stanford. Hans dröm, inte min.
Men Berkeley dög aldrig, för han knep igen röven
om att hamna i Marios skugga.
Så du hämnd-ansökte när han dumpade dig?
Berkeley känns perfekt för mig.
Men nu känner jag mig skyldig/inte skyldig för å ena sidan
har min självhjälp öppnat dörrar åt mig.
Å andra sidan känns det som att jag förråder Ruby.
-Va? -Vet du vad?
Jag kan inte låta hans surande sänka mitt humör. Fyll på.
Barnen sover.
-Vad har jag missat? -All din champagne.
Jag låtsas att jag inte hörde det.
Och nu kör ingen.
Ingen ska ändå köra.
Jag åker inte tillbaka med Monse bakom ratten.
-Tjejen kan inte köra. -Inte?
Monse, har du ansökt om tidigt intag nånstans? Eller…
Nej. Jag vet inte var jag vill gå.
Oavsett var du sökte, kommer du säkert att antas.
Jag är så stolt över dig. Det vore säkert din mamma också.
Det var kanske därför hon inte skrev. Hon ville berätta själv när hon ringde.
Ringde Julia dig?
Hon lämnade ett röstmeddelande.
Vad sa hon?
Jag vet inte.
Jag raderade det.
När var det här?
Natten hon dog.
Jag är ledsen för det som hände i morse, men du måste ligga lågt.
Kom inte hem till mig, för det är galet just nu.
-Jag vet inte vem jag kan lita på. -Du kan lita på mig.
Jag vet. Därför måste du hållas säker.
-Jag ringer dig senare. -Okej.
Tack.
Självklart.
Jag vill bara förklara samtalet…
Du behöver inte förklara nåt.
Men jag vill.
Jag är arg på mig för att jag inte visste att hon behövde hjälp.
Jag vet inte. Hon kanske ringde och bad om hjälp.
Man kan inte rädda nån som inte vill bli räddad.
Det är komplicerat.
Hur då?
Du förstår komplicerat.
Därför är du här.
Vad menar du?
Slår din pappa dig också?
Va?
Du bodde hos oss i en månad, sen åkte du tillbaka till Freeridge,
bara för att flytta tvärsöver landet, och nu gömmer du dig här igen.
Nej, du har fel.
Jag vill bara veta sanningen.
Snälla, säg så att jag kan hjälpa dig.
Sanningen?
Sanningen är att din fru var en lögnare som övergav mig för att jag var för mörk.
Och ljög om min pappa för att det var en bra ursäkt att dölja hennes skam.
Jag vet att du känner att du måste vara lojal mot din pappa,
men din mamma är inte skurken.
Hon försökte rädda dig och få dig från Freeridge.
Hör du dig själv?
Rädda mig från min kärleksfulla far, som offrade allt för att uppfostra mig ensam,
som aldrig lyft ett finger mot mig?
En sak ska du veta.
Julia letade inte efter mig. Jag hittade henne.
Vet du vad? Det här var en dålig idé.
Du behöver inte skicka tillbaka mig till Mayfield.
Godnatt, papa.
Ruby vet att du döljer nåt.
Vad i helvete, Jamal? Hur fan kom du in i mitt rum?
Jag trodde att du dolde mig, och nu döljer du nåt för mig.
Vem är killen du hoppade in i bilen med efter skolan?
-Monse. -Nej, killen!
-Hon hade sin styvfars bil. -Okej. Bra att veta.
Vänta. Jäklar!
Så jag är killen igen.
Vi är nåt, och vi är officiellt tillbaka på ruta ett.
Slappna av. Jag avleder honom.
Jag ber Ruby träffa mig om 15. Jag ska säga att jag kom in på college.
Bra plan. Förutom när du faktiskt kommer in på college,
kan du inte säga det igen.
-Jag kom in. Jag fick just veta. -Va? Det är fantastiskt! Grattis!
JJ!
-Är jag den första du sa till? -Nej, du är faktiskt tredje.
Min pappa, Monse, och nu du. Nej, fjärde.
Nej! Du är femte om vi räknar Brian och servitören på Cheesecake Factory.
Men Monse sa till dem, så du är tillbaka på tredje!
Sa du till Monse före mig?
-Ja. -Har du berättat om oss?
-Det finns inget oss. -Ja.
Tack vare din själviska selfie måste jag göra mig av med min tröja.
Jag tar den. Jag skänker bort den eller nåt.
-Vilken skola kom du in på? -Berkeley!
Dit Ruby inte ansökte?
Det kanske är bättre om du sa att har en ny kille.
Eller så får han lättare att gå vidare eftersom vi inte går på college ihop.
Okej, bra. Vi klarar oss.
Och för att vara tydlig kan Ruby aldrig veta om oss.
Okej. Hej då!
Hej då.
Powerwalk imorgon bitti?
-Soluppgången är vid 6.29! -6.29!
-Berkeley! -JJ!
Kul att se dig. Du ser ut att må bra.
-Du ser mig varje dag i skolan. -Jag är bara artig.
Slappna av.
-Så vad händer? -Mira, jag har stora nyheter.
Jag har funderat på om jag ska berätta, men det är bäst du hör det av mig.
Jag vet redan.
Berättade Monse?
Vet Monse?
Så klart! Jag sa till henne först! Hur fick du veta?
Det var bara var en tidsfråga innan nån fick dig,
men jag trodde inte att det skulle hända så snart.
Jag vet. Är det inte galet?
Jag trodde inte att jag skulle få in den i tid, men det gjorde jag,
och nu fick jag en riktig åktur.
Va? Hur riktig?
Nog för att ta hand om mina behov.
Så du har redan glömt mig?
Jag vet inte vad du vill att jag ska säga. Ibland händer det bara saker.
Jag vet att det inte är vad vi planerade, men jag gör det som är bäst för mig nu.
Och det här känns som det passar perfekt.
Ruby?
Ska du inte gratulera mig?
Nej.
SERIÖST? SÄG ATT DET INTE ÄR SANT! VAD ÄR DU FÖR ETT SVIN! JAG KAN INTE TRO DET…
Kom in.
God morgon, vännen.
-Hur mår du? -Avtrubbad.
Jag vet vad du ska säga. Säg det inte.
Jag måste. Du borde överväga Brians erbjudande.
Det känns inte rätt att ta hans pengar.
Välj inte mitt ego framför det som är bäst för dig.
Vad är det här om?
Du är en bra pappa.
Och jag ändrar mig inte.
Okej, jag fattar. Jag försökte.
-Er post, damen. -Tack.
Och oroa dig inte för rummet. Det blir ditt igen.
När du har lärt dig byta blöja.
Jag längtar.
Fan.
Jasmine, jag har redan lämnat fem meddelanden.
Jag fick ett nödanrop från Ruby och vet inte vad det gäller, men gick in bakvägen.
Om jag får reda på att du berättade om oss ger jag dig fem sekunder att erkänna.
Fem, fyra, tre, två…
Ja. Jag inser att jag lyssnar på ditt röstmeddelande och att du inte hör mig.
Men om du ringer tillbaka inom tio sekunder,
kanske du stoppar mig innan jag överraskas.
Ett!
Jag förbereder mig på att överraskas.
Nej!
-Varför är hon här? -Inte nu.
-Varför är hon här? -Jag fick det i posten.
Jag fick också.
DU KAN INTE FLY FRÅN DET FÖRFLUTNA
-Okej. -Okej? Vad menar du med "okej"?
Varför flippar ni ur? "Du kan inte fly från det förflutna" kan betyda allt.
"Allt"? Verkligen, Jamal?
Kan nån säga till fickringar-Barbie att det kan betyda…
Det finns inte många tolkningar, men oroa er inte.
Få se, vem kan ha skäl att angripa oss?
Cuchillos kropp har identifierats.
Vi tvättade stulna pengar. Vi lurade Prophet$.
Ska jag hoppa till delen där du fortsätter vara en idiot?
Det är inget. För vem var mitt i allt det? Jag!
Vem fick inte ett brev? Också jag!
Vad fan, Jamal! Det är inte läge för din FOMO!
-Det här är allvar. -Är du klar?
Det jag försöker säga är att jag inte fick ett.
Så hur betydelsefulla kan breven vara?
Man skickar inte hotbrev till sekreteraren.
Man skickar det till VD:n.
Är det en slump att när Cuchillos kropp identifierats får vi dem?
Sa du inte att jag inte skulle oroa mig för att området är hett?
För att ingen gav sig på oss. Nu kommer de!
Eller så kanske nån driver med er.
Nån? Som du?
Jag är förolämpad att du klumpar ihop mig med den här amatörskiten!
Se och lär nu.
En.
Jag måste få in tummen. Måste vänja dem när de är nya.
Trodde ni att jag skulle få mig fälld med nya fingeravtryck?
Först och främst, vad är det? 1995?
Vem köper faktiska tidningar?
Jag är helt digital och jag hade valt ett anonymt mejl,
krypterat och skickat via ett VPN.
Men om jag köpte faktiska tidningar
hade jag inte klippt ut alla bokstäver från samma.
Man behöver olika medier, färgpaletter, papperskvaliteter.
Och vad är det här för lim? Limstift?
Man tar inte med barnlim till en limpistolsstrid!
Och det mest uppenbara skälet: Jag hade skickat ett till mig
också, för till skillnad från er, glömmer jag inte mig!
Jag undrar om Cesar fick ett.
-Monse? -Hej, jag är här med killarna.
-Har du fått nåt konstigt brev? -Hur då konstigt?
Nåt som ser ut som ett utpressningsbrev?
Ja.
-Ruby och jag fick också. -Vänta, va?
-Vet du nåt? Vad händer? -Jag vet inte.
-Tänk! -Jag vet inte!
-Vad fan ska vi göra? -Jag vet inte!
-Cesar! -Cesar!
Du hade rätt.
-Om allt. -Låt mig ringa Sad Eyes.
Jag har blivit nedflyttad.
Jag är rädd, Oscar.
Jag vet.
Förlåt.
Det ordnar sig.
Det här är det viktiga.
Den här stunden av insikt.
Vi löser det.
Hur länge har du kvar stället?
En vecka.
Kan jag bo här? Tills jag listat ut bostadssituationen?
Jag ser till att det är rent, och lämnar in nycklarna också.
Ja. Absolut.
Eller…
…så kan du följa med till Portland.
Vi kan åka ikväll.
-Jag kan inte. -Varför?
Vad håller dig här?
Mitt liv.
Vilket liv?
Följ med och bygg upp ett.
Minns du när vi var på stranden och du ville att vi skulle bo på min restaurang?
Stället jag hittade har ett rum uppe.
Jag tänkte använda det som kontor, men du kan bo där om du vill.
Det är inte stranden, men det är en början.
Du kan gå i skolan.
Vill du fortfarande bli arkitekt? Gör det!
Vad du än vill göra…
…kan du göra därifrån.
Du kan göra det med mig.
Men du kan inte göra det här.
Vero, då?
Om hon älskar dig förstår hon.
Okej.
Ja, vi gör det.
Ja?
Ja.
Jag följer med dig.
Det här är vår stund, cabrón.
Vi ska äntligen bli en riktig familj.
En riktig, den här gången.
Stunden förtjänar en drink innan vi drar.
Låt mig hämta bra tequila.
-Shotsglas finns på bänken. -Bra.
-Hej. -Hej, papi.
Är du på väg än?
Han följer med oss, Isabel. Han följer med.
-Vem? -Cesar. Han är här nu.
-Mår han bra? -Ja, bara bra.
Det hände saker, men han tänkte om. Han bad till och med om ursäkt.
Åh, älskling.
Det är toppen.
Gå försiktigt fram.
-Pressa honom inte. -Ja, jag vet. Det gör jag inte. Jag bara…
Kärlek, jag vet.
Skynda er och kom hem.
Jag måste sluta.
Jag älskar dig.
Oscar?
Oscar! Oscar.
Nej!
Hallå!
Såg du vem det var? Vem gjorde det här? Säg det!
Säg det!
Nej!
Oscar!
Nej!
Hjälp! Kan nån hjälpa oss!
Oscar!
Nej, inte min bror! Inte min bror!
Nej!
Hjälp!
Inte min bror!
Nej!
Oscar!
Snälla! Nej! Lämna mig inte! Oscar!
Undertexter: Anna Gäredal