SERIÁL NETFLIX
BŘEZEN
VÍTEJTE NA WELLESLEY
BEZ TEBE JULIE WHITMANOVÁ
PRO MONSE
MICHIGANSKÁ UNIVERZITA UNIVERZITA CORNELL
DUBEN
KVĚTEN
Ruby, nemůžu mluvit. Jdu pozdě na plesový výbor!
- To je fuk. - Já tu schůzi vedu!
Tak mi napiš tvůj výběr.
Čeho?
V čem mám jít na ples!
Poslechni svůj instinkt.
To jsem udělal, ale teď mu nevěřím.
Ta nečekaná, ale vítaná nominace na krále plesu mě rozhodila.
Postarám se o to po schůzi.
Ne, teď! Musím se rozhodnout, aby to stihli upravit.
Aby sis nemusel vybírat z dostupných kousků pro chlapce.
Není v nich takový výběr.
Proto jsem to omezil jen na 33 možností.
Třicet tři?
Kreténe!
A ještě mu ladí disky!
Schůze začíná!
Tak mě ohromte!
Všem se nám líbí téma,
které odráží pocit všech studentů ke konci roku.
Pod vodou.
Pod vodou. Nic víc?
- Ani „Pod mořem“? - Ne, chtěli jsme ten tropus rozbít.
A udělali jste z toho depku. Dál!
Co třeba Arabský večer?
Kulturní neúcta. Dál!
Harper, ještě jednou navrhneš Moulin Rouge, a přísahám…
Lidi!
Na plese jde o ztrátu panenství,
ne o vaši kreativitu.
Vaše nápady jsou banální a ubohý.
Jako váš třídní prezident a potenciální král plesu nařizuju,
že ten večer musí být boží!
Kouzelný!
Nebo ve zkratce přímo královský!
Ples je vyvrcholením všech našich zážitků ze střední školy.
- Není to promoce? - Freddie, neopravuj mě.
Jak jsem říkal ples je rána z milosti střední školy.
Dokonce natočili film Maturitní ples.
Existuje film s názvem Promoce? Ne!
Chcete vědět proč? Protože to není ples.
- Ale on existuje film… - Sklapni!
Ostatní budou pokračovat.
Zítra se sejdeme a doufám, že…
Ne.
Nařizuji, abyste vymysleli epické téma,
které se dá zařídit rychle
a za babku.
Tak co?
Nikdo mi neřekl, že třídní prezident
musí být součástí plesovýho výboru.
Já ti to mohl říct. Tak co si mám vzít?
Neměl bys řešit svůj smoking, ale to, kdo bude stát vedle tebe.
- S kým půjdeš? - Nevím.
Třeba mě někdo pozve, když mě nominovali na krále.
Docela troufalý.
Minimalizuj riziko a pozvi někoho, kdo bude souhlasit.
Jako koho?
To je ten problém.
Může být hůř.
Představ si, že máš těch možností víc jako já.
Mám jich tolik, že ani nevím, co dělat.
Mám si udělat pavouka nebo si vyžádat přihlášky? Nebo obojí?
Chudinko.
Díky!
Je náročný být oblíbený.
Ale mně jde hlavně o tu fotku.
Kdo bude vypadat dobře,
ale nezastíní mě, až mě korunují?
Kdybych vyhrál.
Tobě nestačí, že jsi prezidentem?
- Kdo by chtěl být prezidentem? - Já!
Hele, prezidenti mají volební období.
Králové vládnou věčně.
Ať žije Jamonarchie!
Mám si vybrat ptáky nebo slepice?
- Na ples? - Ne, na kolej!
- Mám jít na holčičí nebo společnou? - Vážně se mě na to musíš ptát?
Máš pravdu. Ptáci mají přednost.
Tak se mi to líbí!
- Jak plánuješ ples? - Nijak.
Já taky nemám doprovod. Nepotřebuju ho, ale dala bych si říct.
Ale když půjdeš sama a já taky,
můžeme jít spolu. Bože, zněla jsem jako ty.
Jo, ale tobě nevadí, že půjdeš sama.
Mně jo.
Bez doprovodu je to jen diskotéka a na tu já jít nemusím.
Zvlášť bez pořádnýho doprovodu.
Fajn, zúžil jsem to na dvě.
Dvě? Já mám mínus 57.
Já nemluvím o tý rovnici.
Řeším ples, což je taky problém.
Hlavně můj.
Vyloučil jsem tři kandidátky porovnáním jejich postovaných
a označených fotek, takže mi zbyly dvě.
Pořád nechápu, o čem mluvíš.
Není to tak těžký.
Podívej se třeba na Sofii Estradovou.
Na postovaných fotkách vypadá skvěle.
Na označených…
Která z nich dorazí?
Pak je tu zlatíčko Corrina, která vypadá jak já v paruce.
I když mě to nejdřív přitahovalo, došlo mi, že nejsem svůj typ.
A Lola.
Lola je dokonalá.
Až na to, že mrká.
Odkdy jsi takhle děsně povrchní?
Od chvíle, co jde o fotku. Mrkačky nebrat.
Nikdy nebudeme vypadat líp než na tý fotce a mám jen jednu šanci.
Když mrkne, je to v háji.
Chci kočku, ne mrkačku.
Máš šanci 50-50, že nezavře oči.
To nemůžu riskovat.
Jak jdou výpočty?
Teď tu řešíme jiný problémy.
Měl bych zvážit Sofii. Říkala, že mě chce nosit jako batoh.
- Mohla by se mnou chtít fotku. - Proč nepozveš Jasmine?
Jsme kámoši. Neměli jsme spolu nic už celý měsíce.
A proč nemůžeš jít s kámoškou?
S kámošema je zábava. Možná ještě větší než normálně.
Kámoši?
Zábava?
Ne! Chci si zašukat.
Vezmeš to za mě? Dík. Musím to vyřešit, než bude pozdě.
Na co?
Abych se vyhnul mrkačce.
Páni.
Nechápu, proč šílí kvůli trapný diskotéce.
Já taky ne.
Půjdeš tam?
Já taky ne.
Tak jak ti vychází rovnice?
Nic moc. Jen tak tak prolejzám.
Jestli to radši nevzdat a ušetřit se toho ponížení.
Pořád si říkám,
že i kdybych odmaturoval,
on už to neuvidí.
Ty to ale neděláš pro něj, ani pro nikoho jinýho. Děláš to pro sebe.
A Lydii.
Už by tu měla každým dnem být.
Narodila se dneska ráno.
Seznam se s Lydií Diazovou.
Panebože!
Je nádherná!
Vypadá jako Oscar.
A nikdy ho nepozná.
To je pravda.
Ale pozná svýho oblíbenýho strejdu, který má maturitu. Tak dělej.
Tomu říkám úspěch…
v průměrnosti!
Měli jste celý den na vymýšlení témat.
Jsem hotovej!
Nemůžu dělat všechno sám. Musíte se zapojit!
- Nejsme továrna na nápady jak Noel Aroma. - Neber jméno mýho idola nadarmo.
- Odejdi. - Cože?
Ucpáváš můj kreativní prostor a já musím přemýšlet. Tak jdi.
- Dobře. - Na druhou stranu!
Bydlím kus odsud.
Dneska ne.
PŘEJEĎTE PRO PŘIJETÍ
- Čau. - Máš ještě přístup do policejní databáze?
Taky tě zdravím.
Nemám na zdvořilosti čas.
Zachraňuju ples a sleduje mě divný auto.
Poznávací značka?
Devět, Bravo, Delta, Hotel 237.
Složka je zamčená. Asi si našel na dopravním kočku.
Nebo…
Nebo?
Nebo nechce, aby se vědělo, co dělá, protože dělá nekalosti.
Co když nám poslal ty anonymy?
Neříkali jsme, že jsou od Oscara?
- Bez důkazu je to jen domněnka. - Víš, co jsou domněnky? Hloupý.
Co když jsou od Cuchillos? Nebo od Prophets.
Nebo třeba z kartelu.
Nebo jsem to já z budoucnosti a chci se varovat!
Co? Ani jedno.
Máš pravdu.
Možností je spousta. Ale nebudu tu čekat, až to zjistím.
Smaž ten hovor, ať neví, s kým sis volala. Čau.
Řekl sis o to.
První, co jde na vysokou.
Jsem na tebe hrdá.
Teto, co je?
Beto a jeho manžel se stěhují do Dallasu.
Dostal tam skvělou práci.
To ne. Všichni ti utíkáme.
Mrzí mě to, ale to bude dobrý. Zase se vrátíme. Slibuju.
Beto už se nevrátí.
Ale vrátí. Jsi jeho máma.
Nevrátí se, protože pojedu s ním.
Stěhuju se do Dallasu.
Ale kdo se postará o tátu?
Můžu zavolat pak?
- Kurva, volám nevhod. - Tak trochu.
Babička je zase v nemocnici. Teď jsem dorazil.
To mě moc mrzí.
Pak ti zavolám.
Jasmine?
- Nepůjdu na Berkeley. - Zrušili tu nabídku?
Ne, moje teta se stěhuje do debilního Dallasu spolu s mými sny.
Musím hlídat tátu.
To mě moc mrzí.
Ať dávám vesmíru pozitivního myšlení sebevíc,
stejně mě nenechá vyhrát.
Já tě nenechám prohrát. Ještě ti zavolám.
Nemusíš, už není co řešit.
Proč máš sádru?
Kvůli tobě a těm činkám, cos mi dal.
Jedna mi spadla.
- Promiň, že jsem chtěl, abys zesílila. - Přijímám.
Říkali, že mě pustí, ale mám plíseň na palci.
Takže tu nejsi kvůli tý…
jiný věci?
Jsem v pohodě. Brzo mě pustí. Musíš myslet pozitivně.
To řekni Jasmine.
Zjistila, že nemůže na Berkeley. Musí se starat o tátu.
- Co pro ni uděláš? - Já nevím.
Mám toho moc. Vymýšlím, koho vezmu na ples…
Co děláš?
Asi ti přestal proudit kyslík do mozku, jinak bys věděl, koho vzít.
Jasmine.
Ne! To není dobrý nápad.
Jsme jen přátelé. Chci někoho na rande.
- Chceš dostat sladkou odměnu! - Jo.
Přesně proto bys ji měl pozvat. Víš, že ti dá ochutnat.
Máš pravdu. A je s ní zábava.
Fajn, koupím jí tady v dárkovém obchodě růži.
A já myslela, žes zdědil talent po dědovi.
Kdyby mi tvůj děda dal trapnou kytku z dárkovýho obchodu,
plivla bych na ni.
A pak na něj. A pak by to udělal tak, jak se sluší a patří.
Vždycky věděl, co se sluší a patří.
Jsi v pořádku?
Jo.
To jsou vzpomínky. Pojď sem.
Máš u té nádherné piñaty ještě jednu šanci se trefit.
Trefil ses už několikrát. Já vím, slyšela jsem to.
Tak se zeptej sám sebe,
jsi ten zmatený kluk v rohu, co máchá do prázdna
nebo jsi opravdový Martinez,
připravený získat svou sladkou odměnu?
Získám sladkou odměnu.
Tak jdi na to!
To je koupelna.
Máte jít za ředitelem.
- Jo. - Utíkej.
Dámy a pánové,
přerušujeme tuhle nudnou hodinu
speciální prezentací
pro velmi výjimečnou osobu.
ODPOČTY NÁKLADŮ
Co mám radši než odpočet podle plánu A,
Dwayneovy atomové hranolky a klasickou košili?
Jen jednu speciální věc.
Spíš výjimečnou osobu.
Jasmine Floresovou.
Kamarádku, milenku,
opalovací maniačku, policejní průzkumníci, nejlahodnější hamburger.
Ano! Jsi tohle všechno a ještě mnohem víc!
Jsi moje speciální omáčka,
chamoy v mých pálivých Cheetos.
A 15. května…
Jasmine, půjdeš se mnou na ples?
Ne.
Odvezte mě!
Hůř ten poslední ročník dopadnout nemohl.
Prohrál jsem prezidentský volby. Dvakrát. Kdo prohraje dvakrát?
William Jennings Bryan.
To byla řečnická otázka.
Pak přijdu o Jasmine, důstojnost a asi i o titul krále plesu.
Je to horší než rok 2020.
Jo, máš to teď dost těžký.
Viděla jsem tvoje video, Ruby.
Prosím, víc posměchu už neunesu.
Nechceš se mnou jít na ples?
Nemusíš mě litovat.
Vždyť po ní koukáš od prvního ročníku!
- A odmítneš ji? - Nechci soucit.
Líbíš se jí. Rozhlídni se.
Není jediná.
Pokukujou po tobě všechny, kámo.
- Protože jsem trapnej. - Dobře.
Všichni milují dvorního šaška, ale nikdo s ním nechce spát.
Přesně tak, dámy!
I šašci to umí rozjet!
Tučňák z Pacoimy?
Nevím, co to je,
a nechci to vědět.
Už mi nevolejte.
Telemarketing?
Ne, ples.
- Perou se o tebe? - Ne, ale o Rubyho jo.
- Rubyho? - Jo.
Je letos horký zboží. Všichni po něm touží.
- A co ty? - Má smůlu.
Naštěstí taky nechce.
Tak jsem to nemyslel.
- S kým chceš jít? - S nikým.
To je fuk.
I kdybych chtěla, nepůjdu tam.
- Proč? - Nikdo mě nepozval.
- No a? - No a?
Nejsou padesátý léta.
Já nevěděl, že je moje dcera zdrženlivá.
Jsem tu. Co potřebuješ?
Ta plíseň je dost agresivní.
Babi, mám tě rád i s plísní, ale nemám čas, tak to zrychli.
Klid, Jamale!
Na klid není čas.
Musím plánovat ples, hledat královnu a do toho mě někdo sleduje.
Jsem zmatená.
Já taky. Nevím, kdo to je a co chce.
Tak už to vyklop!
Co ti můžu na rozdíl o tvý rodiny sehnat?
Drogy!
Nedávají ti něco v nemocnici?
Ne ty dobrý.
Přines mi, co mám pod postelí.
Jak? Jsem venku!
Pod růžovým kamenem je klíč, aby za mnou mohl Miguel chodit.
- Kdo je Miguel? - Počkej.
Pascual si posloužil. Jen všechno a všechny zneužívá.
Vlez tam oknem.
Co? Ty jsi sjetá?
Ještě ne. Proto tam musíš vlízt.
Palcem a ukazováčkem zatlač na horní část tabulky.
Pak ji pravou nohou pomalu vytáhni,
ale ne moc pomalu.
- Zaseklo se to. - Víš co?
Vezmi to dveřma.
Není zamčeno.
Dobře, jsem uvnitř.
To byla doba!
Podívej se pod postel,
dej pryč moje žabky.
Už to mám.
- V tý krabici s monogramem? - Neotvírej ji!
- Je prokletá! - Proč ji pořád máš?
Když se tý kletby zbavíš, bude to ještě horší.
Vidíš vojenský batoh?
Našel jsi to?
Asi jo.
Super!
Musím jít. Vysávají mi krev.
ONA LŽE
Konečně!
Smaragdové město!
Nechceš mi něco říct?
Máš pěknou pleť.
To tys poslala ty dopisy.
- Dopisy? - Nedělej blbou!
Mělas je v pokoji.
- Nejsou moje. - Fakt? Je na nich tvoje adresa.
Víš, kolik tu žije Marisol Martinezových?
Fajn. Mám je na svou nástěnku nápadů.
Kecy! Nebylas ani na jedný mý nástěnkový párty.
Mysleli jsme, že je poslal Oscar, ale bylas to ty.
Proč?
Vyklop to, nebo to vyklopím!
- Ne! - Dělej!
Byla jsem to já.
Proč?
Musela jsem.
Znám vás všechny od dob, kdy jste byli špunti.
Vyrůstali jste spolu, měli jste se rádi a pak jste se spolu přestali bavit.
Napadlo mě stvořit záhadu, abyste se dali zase dohromady.
Záhadu?
Tohle nebyla záhada. Báli jsme se, že po nás jde sériový vrah!
Ale začali jste se spolu bavit.
Vidíš?
Znám vás.
- Zabírá Smaragdový město na úzkost? - Nebuď nervózní. Vyřešil jsi záhadu.
Tak proč mě sleduje auto? Jsou to lidi od Cuchillos, nebo poldové?
Poldové ne, mluvila jsem s nima.
Lidi od Chuchillos, to je jiný příběh.
Pohádka nebo horor?
Ani jedno. Nejsou to oni.
Kdyby jo, už dávno by tě zabili.
Zvláštní, moc mě to neuklidnilo.
Jsi v pohodě.
Mít vidiny je přirozený reflex.
Ale nic tam není.
Máš to všechno tady.
Může se to dělat u kyslíku?
Ne.
Dále.
Promiň.
Co se stalo?
Já nevím.
Holky milujou lásku.
Všechny až na tebe.
- Omlouvám se. To znělo hloupě. - Ruby, já miluju lásku.
To pozvání bylo to nejhezčí, co pro mě kdy kdo udělal.
Tak mi vysvětli, proč jsi ho odmítla.
Počkej.
Lila z fyziky se ptá, jestli tě přitahuje představa jít s ní ples.
Díky.
Lila je vtipná.
Myslíš? Mně to přišlo obyčejný.
- Nekaž mi to. - Omlouvám se.
Jsem na tom hrozně a jsem naštvaná.
Nenávidím vesmír a nebyla by se mnou sranda.
Nechci ti ten ples zkazit.
Díky.
Nemusíš se mi omlouvat.
Přijde mi, že nosím smůlu.
To není pravda.
Tak proč se mi všechno kazí?
Třeba za to nemůže osud, ale já sama.
To není pravda.
Ne, díky.
Jeden moudrý člověk mi řekl, že dobrým lidem se dějí špatný věci.
Ale starat se o tátu není špatný.
- Není. - Musím to udělat.
Chci se o něj postarat, protože tak jsem nejlepší.
- Jak byl on, když se o mě staral. - Jsi moudrá.
Proto mě vzali na Berkeley. Ale vím, že je jedno, kam půjdu.
Všude budu za hvězdu.
To už jsi teď.
To jsem.
Půjdeš se mnou na ples?
Vážně? Takhle to uděláš?
Druhý pokus.
Rubene Martinezi,
půjdeš se mnou na ples?
Je tam chamoy?
Jako bych zapomněla.
Platí.
Haló?
Ahoj.
Měla jsem zavolat. Promiň.
- Radši půjdu. - Počkej.
To je pro tebe.
Chtěl jsem tě překvapit, takže…
překvapení!
- Za co jsou? - Jako poděkování.
- Matiku jsem dal na jedničku. - Odmaturuješ?
Já to věděla!
Věděla jsem, že to zvládneš.
To jo. Od prvního dne jsi věděla, že mám v životě na víc.
A teď to tak je.
Takhle nadšený jsem ze životě nebyl už…
asi nikdy.
Jsem ráda, že jsi šťastný.
Jsi v pohodě?
Hrozně ti buší srdce.
Jsem nervózní.
Proč?
Kvůli tomu, na co myslím.
Na co myslíš?
Promiň, jsem idiot.
Byla jsem z tý návštěvy nervózní, ale pak jsem viděla tebe a tu kytku
a srdce mi poskočilo.
Přemýšlela jsem, proč se mi nechce jít na ples.
A popravdě tam chci jít.
Chci tam jít.
Ale jen s tebou, jinak ne.
Takže, Cesare, půjdeš se mnou na ples?
Promiň.
Jdu s Vero.
Už mě pozvala.
Asi máš pravdu.
S tím autem jsem přeháněl.
A taky necítím nohy.
- Sáhni si na moje, jestli chceš. - Tak sjetej nejsem.
Musím čůrat.
Odcházím!
Bažanta.
Máš ho na hlavě.
Ženská!
- Proč jsi mi to neřekla dřív? - Vypadals, že se ti to líbí. Promiň.
A mrzí mě, že tě můj dopis vyděsil.
Pořád jsem tvá oblíbená babička?
Jo.
A vždycky budeš.
Stejně jsou ty moje mrtvý.
Překlad titulků: Anna Hulcová