‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫רציני?‬ ‫-אני אומרת לך, זה היה טירוף.‬
‫דפקנו בדלת כדי לוודא שהבית ריק.‬
‫חשבתי שאולי הוא גר עם אימא שלו או משהו.‬
‫ומי פתח את הדלת? כריס מקרתי בכבודו ובעצמו.‬
‫מה עשית?‬ ‫-היית צריכה לראות.‬
‫ביצי פלדה. היה לה סיפור כיסוי בשלוף.‬ ‫-אחרי עשר שנים במסווה לומדים לבוא מוכנים.‬
‫אז אחרי מי עקבתי?‬ ‫למי שייך ה-DNA שיש לנו כאן?‬
‫קרטיס מקרתי, אחיו של כריס מקרתי.‬
‫הם גרים יחד.‬
‫קח את הספל לבולשת ותגיד שזה דחוף.‬
‫שיתקשרו אליי ברגע שיהיו תוצאות,‬ ‫לא משנה מה השעה.‬
‫מצאנו בחור בעל אותם מאפיינים פיזיים,‬
‫גר באותה כתובת, נוהג באותו רכב...‬
‫כן. יש לנו עכשיו שני חשודים במקום אחד.‬
‫קרטיס מקרתי, תאריך לידה:‬ ‫שלושה בפברואר 1981.‬
‫בן 30, 1.80 מטר, בלונדיני, עיניים כחולות.‬ ‫-אני יודעת, הסתכלתי עליו שעה.‬
‫רישיון של קולורדו,‬ ‫אין מעצרים, אין דוחות, אפילו לא דוח חניה.‬
‫צריך לברר עליו הכול.‬ ‫מה הוא עושה, איפה היה, אילו שפות הוא מדבר.‬
‫הוא יוצא צבא?‬ ‫-יש לו כתם לידה על שוק שמאל?‬
‫לאונרד! נונייז!‬
‫הבלשית רסמוסן.‬ ‫אני מחפשת את סגן התובע גונזלס.‬
‫שיט.‬
‫סליחה, עד מתי הוא יהיה בביה"ש?‬
‫פאק!‬ ‫-בלשית?‬
‫גילינו שלאדם שגר בבית שביקרתם בו אתמול‬
‫יש אח, שגם הוא חשוד.‬
‫כריסטופר מקרתי וקרטיס מקרתי.‬ ‫חכו, אוציא את הפרטים שלהם.‬
‫צריך ניידת לכל אחד מהם, אז תתפצלו.‬ ‫-כן.‬
‫אם מישהו מהם יקנח את האף,‬
‫תודיעו מייד לי ולבלשית דובל.‬ ‫אני זמינה בנייד.‬
‫אין בעיה, בלשית.‬
‫בבקשה.‬
‫בדקתי את לוחית הרכב של החברה.‬ ‫השם הוא טארה הטפילד,‬
‫סאות' אלמידה 4550, לייקווד.‬
‫אני צריכה צירי זמן לשני האחים‬ ‫ולחברה בכל תאריכי התקיפות.‬
‫שסליג יתקשר אליי כשימסור את הספל למעבדה.‬ ‫אני רוצה לדעת מתי נקבל תוצאות.‬
‫לא צריך גם את ה-DNA של כריסטופר?‬
‫לא. זוכר? כרומוזום Y זהה‬ ‫בכל הגברים במשפחה.‬
‫לצורך הבדיקה הזאת, ה-DNA שלהם זהה.‬
‫- לינווד, וושינגטון -‬
‫צריך ללחוץ על הכפתור.‬
‫ככה יודעים שאת פה.‬
‫מארי?‬
‫היי, אני דארה. תיכנסי.‬
‫את ספוגה. אני אביא לך מגבת.‬
‫זה בסדר.‬
‫בבקשה.‬
‫בסדר.‬
‫אלה טפסים לבית המשפט?‬ ‫-כן.‬
‫יופי.‬
‫זה בדיוק מה שחסר בתיק שלי, עוד ניירת.‬
‫אם זה מעודד אותך,‬ ‫בית המשפט שולח אליי לא מעט מטופלים.‬
‫אז אני יודעת שזה יכול להיות מביך בהתחלה.‬
‫זה לא מביך אותי.‬ ‫-לא?‬
‫זה טוב.‬
‫אני הייתי נבוכה‬
‫אילו חייבו אותי להיפגש עם מישהי כמוני,‬ ‫זרה גמורה.‬
‫את חושבת שזו הפעם הראשונה‬ ‫שאני פוגשת מישהי כמוך?‬
‫אני במערכת מאז גיל שלוש.‬
‫פגשתי עובדים סוציאליים,‬ ‫נציגים של שירותי הרווחה, של שירותי האומנה.‬
‫כולם אומרים שהם רוצים לעזור לי,‬
‫אבל אני לא צריכה עזרה.‬
‫אני צריכה שיפסיקו לקרות דברים רעים.‬
‫טוב...‬
‫אני לא יכולה למנוע דברים רעים.‬ ‫זה גדול עליי.‬
‫אבל אני יכולה לעזור לך‬ ‫לראות את הדברים הרעים בצורה קצת שונה.‬
‫אולי לראות אותם מנקודת מבט שונה,‬ ‫כדי שהם לא...‬
‫אנחנו לא חייבות לדבר, נכון?‬
‫רק לשבת כאן במשך 50 דקות.‬
‫נכון.‬
‫בסדר.‬
‫קרטיס מקרתי שירת בדיוויזיה השלישית‬ ‫של חיל הנחתים בין 2000 ל-2003.‬
‫שחרור בכבוד, 2004.‬
‫ממשרד ההגנה נמסר שהוא הוצב באוקינאווה.‬
‫זה אומר שהוא כנראה דובר כמה שפות.‬
‫גם כריסטופר שירת בחיל הנחתים.‬ ‫הוא הוצב בדרום קוריאה.‬
‫שחרור בכבוד, 2002.‬
‫אז נכון לעכשיו, למיטב ידיעתנו,‬
‫הדבר היחיד שמפריד‬ ‫בין כריס מקרתי לקרטיס מקרתי‬
‫זה שנתיים וכתשעה קילוגרם.‬
‫- רישיון נהיגה -‬
‫ייתכן שמדובר באחד מהשניים או בשניהם יחד.‬
‫טכנית, כן, אבל הקורבנות דיברו על אדם אחד,‬ ‫ויש לי תחושה שזה אותו אחד.‬
‫אל תפסלי על הסף צמד משפחתי.‬ ‫ראיתי את זה יותר מפעם.‬
‫אב ובן, תאומים.‬
‫כן, אבל שיטת הפעולה שלו ייחודית.‬ ‫הוא עקבי, זה כמעט כמו טקס.‬
‫לי זה מצביע על אדם אחד.‬
‫החדשות הטובות הן שאם הדגימה מהספל טובה,‬ ‫לא משנה מי מהאחים אשם.‬
‫הם גרים יחד, אז נקבל צו לבית בכל מקרה.‬
‫אבל העבודה שלי נעשתה קשה שבעתיים.‬
‫למה?‬ ‫-שני גברים זהים כמעט,‬
‫שניהם בעלי DNA שתואם לדגימות בזירה.‬
‫אנחנו מגישים לסנגור‬ ‫ספק סביר על מגש של כסף.‬
‫לאחד מהם יש כתם לידה ענק בצורת ביצה‬ ‫על השוק שאחת הקורבנות יכולה לזהות.‬
‫זה לא יעזור.‬
‫אין ערובה שעדות של קורבנות טראומה‬ ‫תפוגג את הספק‬
‫שכפילות ה-DNA תיצור.‬ ‫-נקווה שה-DNA יצדיק חיפוש בבית,‬
‫והבית יגלה לנו מי עשה מה.‬ ‫-נקווה.‬
‫קרטיס עובד כטכנאי מכשירי חשמל מאז 2010.‬
‫שום ימי מחלה, שום חופשות.‬
‫אין נוכחות באינטרנט,‬ ‫מלבד חשבון פייסבוק בסיסי.‬
‫הוא לא רשום לאתרי פורנו.‬
‫שום דבר שמדליק נורה אדומה.‬
‫טוב, נראה לי שסיימנו.‬
‫כן, בסדר.‬
‫אז... עברתי על הדפים של קרטיס וטארה‬ ‫במדיה החברתית,‬
‫וחיפשתי את הטויוטה והמאזדה במאגר הקל"ר.‬
‫בניתי שני צירי זמן:‬
‫אחד לכריסטופר ואחד לקרטיס וטארה.‬
‫ב-22 באפריל, היום שבו שרה נאנסה,‬
‫קרטיס וטארה היו בקרסון סיטי.‬
‫האוטו תועד ארבע פעמים במאגר הקל"ר,‬ ‫ומצאתי תמונה שלו בפייסבוק עם חותמת זמן.‬
‫ב-14 בנובמבר 2009 ובשלושה במאי 2010‬
‫קרטיס וטארה ביקרו את הוריה בלייק טאהו.‬
‫שוב פייסבוק. טארה חזקה בפוסטים.‬
‫לא מצאתי את המאזדה בתאריכים האלה,‬
‫אבל זיהינו אותה באזור זמן קצר לפני ואחרי.‬
‫בגדול, לקרטיס יש אליבי‬ ‫לתקיפות של דוריס, לילי ושרה.‬
‫זה מגביר את החשד שמדובר בתוקף אחד.‬
‫נכון.‬
‫המאזדה של כריסטופר‬ ‫תועדה עוד כמה פעמים בקל"ר,‬
‫ואחד התאריכים מעניין במיוחד.‬
‫עשרים ושניים באפריל.‬
‫אנחנו יודעים שהוא יצא מהדירה של שרה‬ ‫לפני 6:50, כשהתקשרה למשטרה.‬
‫כעבור שעתיים, ב-8:49,‬
‫הקל"ר ממקם את המאזדה של כריסטופר‬ ‫במשרד הרישוי של לייקווד.‬
‫בדקתי במאגר משרד הרישוי.‬ ‫הוא נסע לשם כדי להוציא רישיון חלופי.‬
‫מה הוא עושה? מוחק דברים מהרשימה?‬
‫"לאנוס אישה, לחדש רישיון נהיגה".‬
‫אלוהים, מה הוא עשה אחר כך? קנה חלב?‬
‫מה?‬
‫התקיפה הזאת...‬
‫היא אירוע חגיגי מבחינתו.‬
‫הוא תכנן אותה ופנטז עליה,‬
‫ועכשיו הוא עשה את זה.‬
‫וחמק מעונש.‬
‫האדרנלין מציף אותו.‬
‫הוא מרגיש על-אנושי.‬
‫למה הוא קלקל לעצמו את הריגוש‬ ‫והלך למשרד הרישוי?‬
‫הוא כנראה היה צריך רישיון מסיבה כלשהי.‬
‫אולי הוא תכנן לעזוב את העיר?‬ ‫צריך רישיון בתוקף כדי לעלות למטוס.‬
‫כן, אבל הוא לא עזב. הוא נשאר.‬
‫צריך רישיון כדי לקנות אקדח.‬
‫תוסיפי את הפריטים האלה לצו:‬
‫תיק גב עם רוכסן, בקבוק מים, מגבונים לחים,‬
‫כותונת לילה עם הדפס פרחים כחול-צהוב,‬
‫נעלי אדידס שחורות עם פסים לבנים,‬
‫כפפות של אנדר ארמור, ירכונים או גרביונים,‬
‫רצועות קשירה שחורות מחומר דמוי משי,‬ ‫חוטי תפירה, חוטי אופים,‬
‫וחומרים אחרים שיכולים לשמש לכפיתה,‬
‫ויברטור, חומר סיכה,‬
‫תחתוני נשים,‬
‫מצלמת סייברשוט ורודה.‬
‫מצאתי. 22 באפריל, "סלופ וסט פיירארמס".‬
‫רוגר 357 נמכר לכריסטופר מקרתי‬
‫ב-328.13 דולר.‬
‫רוגר 357.‬
‫היי, הילדות שלך לא מחכות‬ ‫שתבואי להשכיב אותן לישון?‬
‫השמרטפית כבר עשתה את זה.‬
‫ידעתי שזה משהו.‬
‫הייתי צריכה להתעקש יותר.‬
‫אה, אז זה מה שאת עושה עכשיו.‬
‫מלקה את עצמך.‬
‫הייתה לי תחושת בטן,‬
‫והתעלמתי ממנה.‬
‫זו תמיד טעות.‬
‫תקשיבי,‬
‫אני יודעת שלא ביקשת עצה,‬
‫ואני לא אומרת שאני יודעת יותר ממך,‬ ‫זו רק...‬
‫רק תובנה שהגעתי אליה‬ ‫כי אני בעסק הזה הרבה יותר זמן ממך.‬
‫כן, העבודה חשובה,‬
‫אבל אם היא תהיה הדבר הכי חשוב בחייך,‬
‫את תהיי בצרות.‬
‫אני יודעת שברגע שנכנסים לזה‬ ‫קשה מאוד לשחרר,‬
‫אבל זה כלי הישרדותי.‬
‫זה לא אומר שאת שוטרת רעה.‬
‫אני מאלה שנשארים במסיבה עד הסוף.‬
‫אולי זה לא בריא,‬
‫אבל ככה אני עובדת.‬
‫מה?‬ ‫-כלום. אנחנו משחקות ג'ין.‬
‫אני מחכה שתשלפי קלף.‬
‫בשנה הראשונה שלי בעבודה...‬
‫טיפלתי במקרה של אלימות במשפחה באנגלווד.‬
‫הגעתי לבית טודור קטן ונחמד‬ ‫וראיתי שהבעל פשוט...‬
‫החטיף לאשתו מכות רצח.‬
‫נזל לה דם מהאף,‬
‫והעין שלה הייתה נפוחה.‬
‫אז עצרנו את הבחור,‬
‫וניסיתי לשלוח את האישה לבית החולים,‬
‫אבל היא סירבה ללכת.‬
‫אז הפרמדיקים טיפלו בה.‬
‫ואז הלכנו.‬
‫והרגשתי רע,‬
‫אז החלטתי שאחזור לשם בהמשך‬ ‫ואבדוק מה שלומה.‬
‫אז...‬
‫סיימתי את המשמרת‬
‫וחזרתי לתחנה,‬
‫וכל הבחורים רצו שאצא איתם לבירה.‬
‫וניסיתי לסרב,‬
‫אבל את יודעת איך זה.‬
‫"בחייך, דובל,‬
‫אל תהיי מבאסת". כל השטויות האלה.‬
‫אז נכנעתי.‬
‫הלכתי איתם.‬
‫הייתי חברמנית.‬
‫ונחשי מה?‬
‫בזמן שיצאתי לשתות בירה עם החבר'ה,‬
‫הבחור השתחרר בערבות, חזר הביתה‬
‫וסיים את מה שהתחיל.‬
‫הוא ריסק לה את הרגל ושבר את הגולגולת שלה‬
‫וגרם לה נזק מוחי קבוע.‬
‫אז כשאני שומעת קול קטן בתוכי שאומר לי,‬
‫"אל תלכי הביתה"...‬
‫אני מקשיבה לו.‬
‫אנחנו חושבים שתפסנו את מקרתי.‬
‫ונראה שתפסנו אותו.‬
‫את יודעת בדיוק כמוני‬
‫שמיליון דברים עלולים להשתבש בדרך‬
‫למקום שאליו אנחנו רוצים להגיע.‬
‫בכל אופן, ג'ין.‬
‫טוב... איזה זין!‬
‫עוד משחק?‬
‫לא. הקול הקטן בתוכי אומר לי‬ ‫שאם אלך הביתה עכשיו,‬
‫אולי אספיק לישון שש שעות.‬
‫לפחות תאכלי משהו.‬
‫כן.‬
‫קפה הוא לא אחד מאבות המזון.‬
‫כן, המפקדת.‬
‫כמה זמן נשאר?‬
‫בערך חצי שעה.‬
‫אפשר לדבר על ספרים או על סרטים. מה שתרצי.‬
‫אולי זה יעביר את הזמן.‬
‫ראית משהו טוב בטלוויזיה לאחרונה?‬
‫אולי בקולנוע?‬ ‫אני מרגישה שאין סרטים טובים בזמן האחרון.‬
‫ראיתי את "ברוכים הבאים לזומבילנד".‬ ‫-כן?‬
‫על מה הסרט?‬
‫זומבים.‬
‫בסדר, אני רוצה להתוודות.‬
‫אני לא יודעת מה זה זומבי.‬
‫ברצינות?‬
‫לא במובן הקליני.‬
‫זומבי הוא גופה מהלכת‬
‫עם רעב בלתי נשלט לבשר אדם.‬
‫בסדר.‬
‫אז על מה הסרט?‬
‫טוב...‬
‫וירוס הופך את כל אוכלוסיית העולם לזומבים,‬
‫חוץ מכמה אנשים,‬
‫והם מנסים להגיע ללוס אנג'לס‬ ‫כי שם בטוח יותר, אבל...‬
‫בגדול, הם פשוט הורגים זומבים‬ ‫כדי שהזומבים לא יהרגו אותם.‬
‫איך הורגים זומבי?‬
‫כורתים לו את הראש או מפוצצים לו את המוח.‬
‫אי אפשר להרוג זומבי בירייה.‬
‫חייבים לנתק את החיבור בין המוח לחוט השדרה.‬
‫מעניין.‬
‫אז זו אפוקליפסת זומבים,‬ ‫ויש קומץ ניצולים...‬
‫ויש את קולומבוס.‬
‫כל הניצולים נקראים על שם ערי הולדתם.‬
‫אז הוא פוגש את טלהסי,‬ ‫בחורה שאוהבת חטיפי טווינקי,‬
‫והם פוגשים שתי אחיות.‬
‫רגע, יש לי כמה שאלות.‬
‫בסדר.‬
‫למה הם שרדו, וכל שאר האנשים מתו?‬
‫יש תכונות מסוימות שאדם צריך‬ ‫כדי לשרוד באפוקליפסת זומבים?‬
‫אני תוהה מה הסיכויים שלי.‬
‫כן, צריכים להיות חכמים ואמיצים ונחושים.‬
‫בסדר.‬
‫וצריך להיזהר ולא לבטוח בכל אחד.‬
‫למה?‬
‫כי הסכנה האמיתית באפוקליפסת זומבים‬ ‫היא בעצם האנשים.‬
‫כן, הזומבים יהרגו אותך,‬ ‫אבל הם לא שולטים בזה.‬
‫הם רק מנסים להשביע את רעבונם לבשר אדם.‬
‫אבל האנשים...‬
‫הם ינצלו אותך כשהדברים ישתבשו,‬
‫הם ינצלו את הכאוס.‬
‫הם מתחילים לעשות דברים דפוקים זה לזה.‬
‫אבל אין להם תירוץ.‬
‫הם יודעים שזה רע.‬
‫הם אמורים לדעת.‬
‫זה בלתי נמנע?‬
‫בני אדם תמיד בוגדים זה בזה,‬ ‫ואי אפשר לסמוך עליהם?‬
‫כן.‬
‫אני לא יודעת. אולי, אולי לא.‬
‫אולי חלקם נשארים הגונים,‬ ‫אבל לא שומעים עליהם אף פעם.‬
‫אז כדי לשרוד,‬
‫צריך להניח שכל האחרים הם אויבים.‬
‫כן.‬
‫ואת יכולה לסמוך רק על עצמך.‬
‫כן.‬ ‫-כי גם אם מישהו אומר שהוא יתמוך בך,‬
‫גם אם הוא אומר שהוא יגן עלייך...‬
‫הוא משקר.‬
‫את ברשות עצמך.‬
‫- ניתוח כרומוזום Y -‬
‫דובל.‬
‫יש שתי יציאות מהבית ברחוב הרקורט.‬
‫היינס וטורס ילכו לדלת האחורית,‬
‫אומלי וריגר, אתם תישארו ברחוב,‬
‫מוריס וסליג, אתם תיכנסו איתי מקדימה.‬
‫כוח בראבו יחנה ממזרח וממערב לבניין באלמידה‬ ‫שבו קרטיס מתגורר. יש רק כניסה אחת.‬
‫אנחנו יודעים שכריס מקרתי‬ ‫קנה לאחרונה רוגר 357.‬
‫לשני החשודים יש הכשרה צבאית.‬
‫תניחו ששניהם חמושים.‬
‫בלשית.‬
‫תודה.‬
‫בבקשה.‬
‫לא צריך, תודה.‬
‫את לא באה בלי אפוד.‬
‫אני לא באה, נקודה.‬
‫מה?‬
‫כן, אני לא באה למעצרים.‬
‫מה זאת אומרת, את לא באה? זאת העבודה.‬
‫גם זאת העבודה. יש לי 30 תיקים פתוחים‬ ‫שהתעלמתי מהם בחודש האחרון.‬
‫מקרתי גמור.‬ ‫צוות שלם של שוטרים מיומנים יעצור אותו.‬
‫לאנשים האלה יש רק אותי.‬
‫את רצינית?‬
‫כן.‬
‫משטרה! צו חיפוש! תפתחו!‬
‫משטרה! תפתחו את הדלת!‬
‫צא החוצה, עכשיו!‬
‫יש לנו צו חיפוש לבית שלך. יש מישהו בפנים?‬
‫לא.‬ ‫-ידיים על הראש.‬
‫כריסטופר מקרתי, אתה עצור‬ ‫בחשד לביצוע מעשי שוד מרובים ותקיפה מינית.‬
‫יש לך זכות לשמור על שתיקה.‬ ‫כל דבר שתגיד יכול לשמש נגדך בביהמ"ש.‬
‫יש לך זכות לעורך דין.‬
‫אם ידך אינה משגת, בית המשפט יספק לך עו"ד.‬
‫בהבינך זכויות אלה,‬ ‫האם אתה מוכן לדבר איתי על האישומים נגדך?‬
‫לא. אני רוצה עורך דין.‬
‫תסרקו אותו מכף רגל ועד ראש.‬
‫קרטיס מקרתי.‬
‫מה?‬
‫ידיים על הראש, בבקשה.‬
‫מה?‬ ‫-תשלב את האצבעות.‬
‫תפשק רגליים. רחב יותר.‬ ‫-מה קורה פה?‬
‫תוריד ממני את הידיים! מה זה?‬
‫אתה צריך לבוא איתנו לתחנה.‬ ‫-למה?‬
‫מה קורה פה? לא עשיתי כלום!‬
‫נענה על כל השאלות שלך בתחנה. בוא.‬ ‫-אני לא נכנס עד שלא תגיד לי מה העניין.‬
‫אל תעשה צרות. אם תתנגד, נאזוק אותך,‬ ‫ויהיה לך יום ארוך מאוד.‬
‫לא עשיתי כלום.‬
‫כולם יודעים מה אנחנו מחפשים?‬
‫כן, המפקד.‬
‫- השרמוטה האתית -‬
‫- שרה -‬
‫תתפשט.‬
‫תוריד הכול.‬
‫מתוקף צו החיפוש,‬ ‫עכשיו אאסוף ממך דגימות להשוואה.‬
‫נתחיל בדגימת רוק. פתח את הפה.‬
‫אני צריך 25-20 שערות עם שורש. מהראש.‬
‫מהזרוע.‬
‫שיער ערווה.‬
‫- שחרור בכבוד -‬
‫היי, הם מסיימים למטה.‬
‫בסדר.‬
‫ראית פה גיטרה?‬
‫לא.‬
‫הריסון, תצטרף אלינו, בבקשה.‬
‫תצלם את זה.‬
‫שוב, בבקשה.‬
‫מזכרות.‬
‫שוב, בבקשה.‬
‫אקח את הכוננים לגולדן‬ ‫ואתחיל לבדוק אותם מייד.‬
‫יופי, תודה.‬
‫כמה זמן נשאר?‬
‫בערך שמונה דקות.‬
‫אבל אפשר להפסיק.‬
‫אני רק צריכה שתחתמי פה.‬
‫אז זה בכלל לא מעניין אותך?‬
‫מה?‬ ‫-הסיבה שבגללה אני כאן.‬
‫השקר. למה שיקרתי או...‬
‫למה המצאתי דבר כזה.‬
‫את מעניינת אותי, מארי.‬ ‫מעניין אותי לדעת מי את.‬
‫זה לא מה ששאלתי.‬
‫אגיד לך מה אני חושבת.‬
‫אף אחד לא ממציא דבר כזה...‬
‫אלא אם כן יש בזה גרעין של אמת.‬
‫בין שנאנסת באותו לילה‬
‫ובין שבדית סיפור על כך שנאנסת באותו לילה,‬
‫אני חושבת שהאמת היא שמישהו פגע בך.‬
‫את נושאת על כתפייך נטל שהטילו עלייך‬
‫אנשים שלא אהבו אותך‬ ‫כמו שמגיע לך שיאהבו אותך.‬
‫זה מה שמעניין אותי.‬
‫איך אוכל לעזור לך‬ ‫ולהקל עלייך מעט לשאת את הנטל הזה,‬
‫ואולי אפילו להוריד מעצמך חלק ממנו.‬
‫אבל זה הזמן שלך.‬
‫ונשארו לנו כמה דקות,‬
‫אם יש משהו שאת רוצה לספר לי‬ ‫לגבי אותו לילה.‬
‫אני אשמח לשמוע.‬
‫עבודה טובה היום, בלשית.‬
‫תודה על העזרה.‬
‫בשמחה.‬
‫כל הכבוד, בלשית.‬
‫תודה. זה היה מאמץ קבוצתי.‬
‫כל הכבוד, בלשית.‬
‫תודה.‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫רכרוכית. נתת לה את זה.‬
‫לא נתתי לה כלום. היא הרוויחה את זה ביושר.‬
‫נו, איך היה?‬
‫מעולה.‬
‫כן.‬
‫זה היה קל.‬
‫מצאנו את כל מה שחיפשנו.‬
‫כל דבר ודבר.‬
‫כן, זה היה די...‬
‫לא ייאמן.‬
‫חבל שלא היית שם.‬
‫טוב, אני לא יכולה לעשות הכול.‬
‫הוא ביקש עורך דין?‬ ‫-כן.‬
‫אז אי אפשר לדבר איתו.‬ ‫-לא.‬
‫זה מבאס.‬
‫בואי איתי.‬
‫מה? לאן?‬
‫בואי.‬
‫מר מקרתי, אני הבלשית רסמוסן‬ ‫וזאת הבלשית דובל.‬
‫מה קורה כאן?‬
‫אף אחד לא אמר לי כלום.‬ ‫שמישהו יגיד לי מה קורה פה!‬
‫אנחנו חוקרים שורת פשעים.‬
‫אתה תואם לתיאור החשוד שלנו.‬
‫איך? אילו פשעים?‬
‫אפשר לראות את הרגל שלך?‬
‫מה? למה? כלומר, כן, אבל...‬
‫תרים את המכנס השמאלי.‬
‫רגע.‬
‫את מחפשת כתם לידה.‬
‫את מחפשת את אח שלי.‬
‫תפסנו את אח שלך.‬
‫מה הוא עשה?‬
‫תגיד לי אתה.‬ ‫-לא יודע. אין לי מושג. אני...‬
‫הוא בנה פצצה?‬
‫הוא תכנן לפוצץ משהו?‬
‫מה הוא עשה?‬
‫אחיך הוא אנס סדרתי.‬
‫הוא פורץ לבתים של נשים,‬ ‫כופת אותן ואונס אותן,‬
‫שוב ושוב,‬
‫במשך שעות.‬
‫ידעת שהוא עושה את זה?‬
‫את בטוחה?‬
‫כן.‬ ‫-ב-100 אחוז?‬
‫כן.‬
‫אני נשבע, לא היה לי מושג.‬
‫כלומר, הוא מוזר, אבל הרבה אנשים הם מוזרים.‬
‫חשבתי ש...‬
‫אני לא יודע.‬
‫אני לא יודע מה חשבתי.‬
‫לא את זה.‬
‫זה יהרוס את אימא שלי.‬
‫חבל שלא הרגתם אותו וזהו.‬
‫זה היה פוגע בה פחות.‬
‫היי.‬
‫מה את עושה שם?‬
‫תראה מה מצאתי.‬
‫נחמד מאוד.‬
‫וואו.‬
‫היה לך זמן ללכת לקנות חלק חילוף.‬
‫זה אומר שתפסת את הבחור?‬
‫כן.‬
‫כל הכבוד.‬
‫תודה.‬
‫אני מרגישה מחורבן‬ ‫שהכרחתי אותך להשיג לי את התיק.‬
‫בייחוד כי טעיתי לגבי מסי.‬
‫לא הכרחת אותי לעשות כלום.‬
‫ולא טעית לגבי מסי. הוא חתיכת חרא.‬
‫הוא לא צריך להיות שוטר.‬
‫לא יודע.‬
‫אני לא יודע אם הייתי עושה את זה שוב.‬
‫הרגשתי שלא נכון לעשות את זה,‬
‫אבל הרגשתי גם שלא נכון לא לעשות את זה.‬
‫אזור אפור מחורבן.‬
‫לא מת על זה.‬
‫התקדמת בהתקנה?‬ ‫-מעט. רק התחלתי.‬
‫תעשי מקום.‬
‫בסדר. אני עדיין עובד על הכונן הקשיח.‬
‫יש לו הצפנה רצינית.‬
‫אבל הצלחתי לקרוא את כל כרטיסי הזיכרון.‬
‫איגדתי בתיקייה‬ ‫את כל תמונות הקורבנות שמקרתי צילם.‬
‫קשה לצפייה. הייתי צריך להפסיק מדי פעם.‬
‫תעברו עליהן.‬
‫אז בעיקרון, הותקפת פעמיים.‬
‫פעם אחת בידי האנס‬
‫ופעם שנייה בידי המשטרה.‬
‫כן, כנראה.‬
‫אני מצטערת כל כך, מארי.‬
‫זאת לא אשמתך.‬
‫אמיץ מצידך לדבר על זה.‬
‫זה לא קל.‬
‫תודה שבטחת בי.‬
‫אפשר לבקש ממך משהו לפני שתלכי?‬
‫בסדר.‬
‫תביני שאת לא אשמה בזה.‬
‫נקלעת למצב נורא שנכפה עלייך.‬
‫אני תוהה אם יש לקח כלשהו‬ ‫שאת יכולה ללמוד מהחוויה.‬
‫ייתכן שיהיו עוד פעמים בחיים‬ ‫שבהן לא יבינו אותך‬
‫או לא יבטחו בך.‬
‫אני תוהה אם יש דרך אחרת לחשוב על זה,‬
‫על האופן שבו תתמודדי עם אי צדק כזה‬
‫אם זה יקרה שוב.‬
‫בסדר, אני יודעת שאני אמורה להגיד‬ ‫שאילו עשיתי זאת מחדש לא הייתי משקרת,‬
‫אבל האמת היא ש...‬
‫הייתי משקרת מוקדם יותר‬
‫וטוב יותר.‬
‫אתן מזהות את כולן?‬
‫כן, אנחנו מכירות אותן.‬
‫הייתי מתמודדת עם זה בעצמי.‬
‫לבד.‬
‫בסדר. תודיע לנו כשתצליח לפרוץ לכונן הנייד.‬
‫רגע, חכי.‬
‫יש עוד אחד.‬
‫גם כשמישהו אומר שאכפת לו ממך,‬
‫לא באמת אכפת לו.‬
‫לא מספיק.‬
‫אולי הוא חושב שאכפת לו‬ ‫או שהוא מנסה לעזור, אבל...‬
‫בסוף אכפת לו יותר מדברים אחרים.‬
‫הוא מחזר את הכרטיס, אז האיכות ירודה.‬
‫אבל מצאתי שמונה תמונות שהוא מחק,‬ ‫אבל לא שמר עליהן תמונות חדשות.‬
‫זו מישהי אחרת.‬
‫כן, נראה לי שהייתי מתחילה בזה.‬
‫שקרים.‬
‫כי אפילו אנשים טובים,‬
‫אפילו אנשים שאפשר לבטוח בהם,‬
‫אם האמת לא נוחה,‬
‫אם האמת לא מתאימה להם,‬
‫הם לא מאמינים לך.‬
‫מי זאת?‬
‫היא נראית בת 12.‬
‫אפילו אם באמת אכפת להם ממך.‬
‫הם פשוט...‬
‫הם פשוט לא מאמינים.‬
‫- מארי אדלר -‬