‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- לינווד, וושינגטון, 2011 -‬
‫צהריים טובים, בלש.‬ ‫-איך הולך, פטריס?‬
‫לא רע. יש לך שיחה.‬ ‫-יופי. תעבירי אותה.‬
‫יש בקולורדו 77 טנדרים לבנים‬ ‫מסוג מאזדה 93'.‬
‫- וסטמינסטר, קולורדו, 2011 -‬
‫אני רוצה לשלוח שוטרים לצלם כל אחד מהם.‬
‫ואז כשהסנגור של מקרתי יאמר,‬ ‫"מניין לך שהמאזדה בסרטון שייכת לו?"...‬
‫נוכל להוכיח שרק הטנדר של מקרתי‬
‫תואם לסרטון.‬ ‫-כן.‬
‫הבלש פרקר,‬
‫מדברת הבלשית רסמוסן מווסטמינסטר, קולורדו.‬
‫מה שלומך היום?‬
‫לא רע. איך אפשר לעזור לך?‬
‫למעשה, אני רוצה לעזור לך.‬
‫תפסנו לאחרונה אנס סדרתי בקולורדו.‬
‫כל הכבוד.‬
‫כן, תודה.‬
‫כשעברנו על החפצים שלו, מצאנו ראיות‬
‫שקשורות לתיק לא פתור‬ ‫שחקרת לפני כמה שנים.‬
‫מקרה אונס?‬
‫נכון מאוד. שם הקורבן הוא מארי אדלר.‬
‫וואו, המקרה ההוא.‬
‫כן, אדוני.‬ ‫-זה לא תיק לא פתור.‬
‫התיק נסגר.‬
‫היא המציאה את התלונה.‬
‫אנחנו מדברים על אותה מארי אדלר?‬ ‫תאריך לידה: 6.4.90, 1.65 מ', 50 ק"ג?‬
‫כן, זאת היא. נערה מתוסבכת.‬
‫זה היה די עצוב.‬ ‫נאלצנו להאשים אותה בתלונת שווא.‬
‫ריחמתי עליה, אבל זה החוק.‬
‫בלש, אפשר לקבל את כתובת הדוא"ל שלך?‬
‫בטח. Parker@LynnwoodPD.com.‬
‫אני שולחת לך משהו. תגיד כשתקבל אותו.‬
‫קיבלתי.‬
‫כשעברנו על החפצים של התוקף,‬
‫מצאנו תמונות של הקורבנות שלו.‬
‫הכרנו את רוב הנשים המצולמות,‬
‫אבל בתמונה ששלחתי לך‬ ‫מופיעה האישה היחידה שלא זיהינו.‬
‫הקובץ נפתח?‬
‫בלש?‬ ‫-כן.‬
‫יש לנו שבע תמונות נוספות שלה.‬ ‫האחרות קשות יותר לצפייה.‬
‫אשלח גם אותן, כדי שיהיה לך כל המידע.‬
‫- מארי אדלר -‬
‫כן, בסדר.‬
‫להתראות.‬
‫מה זה היה?‬
‫אני הבלש פרקר. באתי לבלשית רסמוסן.‬
‫גונזלס התקשר. הוא ביקש שנעבור על התיקים‬
‫ונברר כמה פעמים מקרתי‬ ‫הפסיק והתחיל מחדש כל אונס.‬
‫כל פעם יכולה להיחשב כאונס נפרד.‬ ‫-אני אעשה את זה.‬
‫תראי מי הגיע.‬
‫הבלש פרקר?‬
‫כן. היי.‬
‫גרייס רסמוסן. תודה שהגעת אלינו.‬
‫אנחנו פה.‬
‫הרבה ניירת.‬
‫היו הרבה כיווני חקירה.‬
‫יש קפה, תה וחטיפים מעפנים בפינה.‬
‫הג'אנק פוד שלנו עומד לרשותך.‬
‫תודה.‬
‫עבודה טובה.‬
‫עבודה טובה מאוד.‬
‫תודה.‬
‫אספת מספיק ראיות‬ ‫כדי להכניס אותו לכלא להרבה זמן.‬
‫אני עוד לא חוגגת.‬
‫ראיתי יותר מדי פעמים‬ ‫אנסים שמקבלים רק מאסר על תנאי.‬
‫בוא, אלווה אותך החוצה.‬
‫אני מרגיש ש...‬
‫אני צריך להסביר.‬
‫הבעיה היא ש...‬
‫אין לי שום הסבר.‬
‫שומעים על שוטרים גרועים,‬
‫כאלה שמפשלים או פוגעים באנשים‬ ‫שהם אמורים להגן עליהם,‬
‫ואני תמיד חושב,‬
‫"מי קיבל אותם למשטרה?"‬
‫צריך לפטר אותם.‬
‫אולי צריך לפטר אותי.‬
‫תודה.‬
‫אין בעיה.‬
‫היי, מארי.‬
‫יש לך כמה דקות?‬
‫סליחה שהפרעתי לך בעבודה. זה יהיה קצר.‬
‫קיבלתי לאחרונה מידע שאני צריך לחלוק איתך.‬
‫בלשיות מקולורדו התקשרו אליי בשבוע שעבר.‬
‫הן תפסו אנס, וכשעברו על החפצים שלו‬
‫מצאו תמונה שלך.‬
‫שמונה, למעשה. שמונה תמונות.‬
‫תמונות שצולמו בזמן אונס.‬
‫בזמן האונס שלך.‬
‫האונס שלא האמנתי שקרה,‬ ‫האונס שהכרחתי אותך להגיד שלא קרה.‬
‫הנחתי שלא תרצי לראות אותי, אבל...‬
‫הרגשתי שמחובתי לעדכן אותך באופן אישי.‬
‫להסתכל לך בעיניים ולהגיד שטעיתי.‬
‫ניסיתי להבין איך יכולתי לפשל ככה.‬
‫הלוואי שהייתה לי תשובה, אבל אין לי.‬
‫הייתי נותן הכול כדי להשיב את הגלגל לאחור,‬
‫לעשות את זה מחדש,‬ ‫והפעם להתייחס אלייך כמו שצריך. באמת.‬
‫אתה לא יכול.‬
‫יש עוד משהו.‬
‫זה בשבילך. מהעירייה.‬
‫- צ'ק על סך 500 דולר -‬
‫- מעצר אנס בקולורדו -‬
‫- נחשפו פרטים מטרידים‬ ‫ לגבי שיטת הפעולה של האנס -‬
‫- מידע חדש בתיק האנס הסדרתי -‬
‫- האנס הסדרתי עומד למשפט -‬
‫- ראיות דיגיטליות -‬
‫שלחתי עותק למשרד התובע המחוזי. זה כל המידע‬ ‫שנמצא במכשירים האלקטרוניים של מקרתי.‬
‫היו יותר מדי תמונות,‬ ‫אז איגדתי הכול בהחסן נייד.‬
‫יש גם רשימה של כל ההורדות שלו.‬
‫תראי את הספרים.‬ ‫יש אחד בשם "מדריך מז"פ למקרי אונס".‬
‫היה לו עותק? למה אני מופתעת? ברור שהיה לו.‬
‫שמעת עליו?‬ ‫-כן. הוא נכתב בידי שוטרים.‬
‫ראיתי. לא חשבו על זה עד הסוף, מה?‬
‫לא.‬
‫יש עוד משהו שמציק לי.‬ ‫-מה?‬
‫היה לו כונן קשיח בנפח 75 ג'יגה‬ ‫עם הגנת "טרוקריפט".‬
‫זו תוכנת הצפנה שאיש לא הצליח לפצח.‬
‫שבעים וחמישה ג'יגה זה הרבה.‬ ‫-המון. זו קומה בספרייה.‬
‫ואין לדעת מה יש שם?‬ ‫-לא. אני רואה רק את שמות הקבצים ששמר.‬
‫התיקייה הראשית נקראה "בנות".‬
‫הוא שמר בה כל מיני קבצים.‬
‫לכל קובץ היה שם של אישה -‬ ‫אמבר, שרה, לילי, ועוד שמות.‬
‫נשים שהוא עקב אחריהן, נשים שהוא אנס.‬
‫לא, אני יודעת. יש דרך לגלות פרטים נוספים?‬ ‫-לא לגבי התוכן.‬
‫אתה חייב לפרוץ אותו.‬ ‫-אני מנסה, אבל...‬
‫אני יודעת, זה בלתי אפשרי.‬ ‫אבל אני אומרת שאתה חייב.‬
‫הוא חייב לפרוץ לכונן.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫כאילו, לכי תדעי מה עוד הבחור הזה עשה.‬
‫אני יודעת.‬
‫הוא רוצה להודות באשמה.‬
‫אתה צוחק.‬ ‫-לא. עורך הדין אמר שהוא רוצה לסיים עם זה,‬
‫הוא רוצה לחסוך מהקורבנות את הסבל שבמשפט.‬ ‫-עכשיו אכפת לו מהן.‬
‫זה לא צעד רע.‬
‫השופט עשוי להתחשב בכך‬ ‫ולהפחית את עונש המאסר.‬
‫אז עוברים ישר לגזר הדין.‬ ‫-כן.‬
‫מתי?‬ ‫-בעוד כמה חודשים.‬
‫אנחנו צריכים קצת זמן להתכונן.‬
‫יש לו תנאי אחד. הוא יודה‬ ‫רק אם נבטל את האישום בחטיפה.‬
‫רגע, הוא יודה בשורה של מעשי אונס,‬
‫אבל מפחד שהאישום בחטיפה יפגע במוניטין שלו?‬
‫בלשית, אילו ניסיתי להבין‬ ‫כל פושע שאני תובע...‬
‫דברי עם הקורבנות.‬ ‫לא אבטל את האישום בחטיפה ללא הסכמתן.‬
‫נשאל אותן.‬
‫רגע, אם הנשים יסכימו, תנהל איתו מו"מ?‬ ‫-כן.‬
‫תגיד לו שתבטל את האישום בחטיפה‬ ‫בתמורה לסיסמה של הכונן הקשיח.‬
‫אני רוצה לדעת כל מה שהוא עשה.‬
‫אני מבין אותך, ואתה לא טועה,‬ ‫אבל אני לא יכול להיכנס לזה עכשיו.‬
‫כן, לא. נדבר ביום שישי.‬
‫מארי. כן, אל תגידי לי...‬
‫אדלר.‬ ‫-אדלר. אמרתי לך לא להגיד.‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫רגע. לעזאזל.‬
‫תלווי אותי.‬
‫אל תיעלבי, מארי,‬ ‫אבל קיוויתי שלא ניפגש שוב. מה קורה?‬
‫אני צריכה עורך דין.‬
‫אוי, לא. מה קרה?‬
‫לא, אני לא בצרות.‬
‫אני צריכה לתבוע מישהו אחר.‬
‫אה. אני לא עורך דין כזה.‬
‫אני יודעת, אבל קיוויתי שתוכל‬ ‫להפנות אותי למישהו מתאים.‬
‫את מי את רוצה לתבוע?‬
‫את כולם, אבל נתחיל בעירייה.‬
‫המספר שלך לא השתנה?‬
‫כן.‬
‫אמצא לך מישהו.‬
‫כן, דון ואני למדנו משפטים יחד.‬
‫השקעתי יותר זמן בכדורסל מאשר בלימודים,‬ ‫אבל הסתדרתי איכשהו.‬
‫מים, קפה?‬
‫לא, תודה.‬
‫אז... הוא שלח לי את התיק שלך.‬
‫אגב, אני רוצה שתדעי,‬
‫מה שקרה לך לא צריך לקרות לאף אחד. אף פעם.‬
‫כן, טוב...‬
‫אף פעם לא מפקפקים בקורבנות שוד‬
‫או במישהו שמדווח על גניבת רכב.‬
‫זה לא קורה.‬
‫אבל כשמדובר בתקיפה מינית...‬
‫בכל מקרה, שבי.‬
‫דון סיפר לי שנתנו לך צ'ק.‬
‫החזר על הקנס ששילמת.‬
‫מה דעתך על זה?‬
‫בהתחלה חשבתי לעצמי, "500 דולר, מגניב".‬
‫אבל אז הבנתי שאיבדתי דברים נוספים‬ ‫בגלל מה שקרה.‬
‫למשל, העבודה שלי.‬
‫הדירה שלי.‬
‫ייעוץ חינם.‬
‫וגם, אתה יודע...‬
‫חברים.‬
‫ואני יודעת שאלה 500 דולר שלא היו לי אתמול,‬
‫אבל הגישה שלי כל החיים הייתה,‬
‫"קחי מה שאת יכולה לקבל‬ ‫ותשמחי שזה לא גרוע יותר".‬
‫אבל משהו בזה גרם לי להרגיש ש...‬
‫אולי זה לא מספיק הפעם.‬
‫את יודעת מה קורה כשמחליטים‬ ‫לא להסתפק במה שמקבלים?‬
‫מה?‬
‫מקבלים יותר.‬
‫דיברתי עם הקורבנות.‬ ‫-שלום גם לך, בלשית.‬
‫היי. הן מסכימות שתבטל את האישום בחטיפה‬
‫ותוותר על המשפט.‬ ‫-יופי.‬
‫בתנאי שיוכלו לדבר בגזר הדין שלו.‬
‫הן רוצות להסתכל לו בעיניים.‬
‫כן, בטח. אין בעיה. אני חייב לענות. תודה.‬
‫רגע, מה לגבי הסיסמה?‬ ‫-כן, לא, הוא מסרב למסור אותה.‬
‫מה זאת אומרת? הוא אנס מזדיין!‬ ‫אין לו ברירה!‬
‫מה את רוצה, שאענה אותו?‬ ‫-אתה יכול?‬
‫תגיד שאם לא ימסור את הסיסמה,‬ ‫יעמוד למשפט ויואשם בחטיפה.‬
‫בלשית, מדובר באנס סדרתי‬ ‫שמודה ב-30 תקיפות מיניות.‬
‫לא אהרוס הכול בגלל סיסמה.‬
‫גונזלס. שיט.‬ ‫-יש נשים נוספות בכונן.‬
‫לא אכפת לך מי הן ומה קרה להן?‬ ‫-אכפת לי,‬
‫אבל לא אסתכן ואעמיד אותו למשפט, טוב?‬
‫נתראה בגזר הדין.‬
‫את מוכנה?‬ ‫-כן.‬
‫- בית המשפט של מחוז ג'פרסון -‬
‫את בסדר?‬
‫היי, הנה היא.‬
‫תיכנסי.‬
‫יש לי סיוטים.‬
‫אני מפחדת.‬
‫כל הזמן, כל דקה בכל יום.‬
‫החברים שלי מנסים לעזור,‬ ‫אבל קשה לי לבטוח באנשים.‬
‫אני לא נרדמת.‬
‫אני סובלת מכאבים.‬
‫ירדתי במשקל,‬
‫פוטרתי מהעבודה, הפסדתי כסף.‬
‫יש לי מחשבות אלימות.‬
‫לפני כן מעולם לא היו לי מחשבות אלימות.‬
‫אולי תחשבו שזה רק לילה אחד‬
‫מתוך כל הרגעים בחיים שלי.‬
‫איך התקרית הבודדת והקצרה הזאת‬ ‫משנה הכול? אבל...‬
‫היא משנה.‬
‫כבוד השופט, ברצוני לשאול את הנאשם שאלה.‬
‫מותר לי?‬
‫בבקשה.‬
‫למה בחרת בי?‬
‫מה עשיתי שגרם לך לתקוף אותי?‬
‫אני מפחדת שאעשה את זה שוב.‬
‫הפסקתי להשקות את הגינה,‬ ‫הפסקתי לקרוא ליד החלון.‬
‫אומרים ששגרה חושפת אותך לסכנות,‬
‫אז הפסקתי לעשות‬ ‫את כל מה שנהגתי לעשות בשגרה.‬
‫העולם שלי הצטמצם מאוד.‬
‫ואני עדיין לא מרגישה בטוחה.‬
‫אם רק אדע מה הסיבה, מה עשיתי,‬
‫אם אדע מה עשיתי ואפסיק לעשות את הדבר הזה,‬
‫אולי אוכל לחזור לחיים שלי.‬
‫כבוד השופט, מר מקרתי פגע בנשים נוספות,‬
‫נשים שלא מצאו את הכוח‬ ‫לבוא לכאן היום ולראות אותו.‬
‫הן רוצות לוודא שלא תפרש‬ ‫את היעדרותן כאדישות,‬
‫כי אכפת להן ממה שקורה כאן היום,‬
‫יותר מכפי שתוכל לדמיין.‬
‫אם בשלב כלשהו בעתיד הקרוב או הרחוק‬
‫מר מקרתי ישוחרר,‬
‫הן לא ירגישו בטוחות.‬
‫לעולם.‬
‫ולנשים האלה מגיע להרגיש בטוחות.‬
‫בשורה התחתונה - הם לא רוצים משפט.‬
‫זה טוב.‬
‫גם אנחנו לא רוצים.‬
‫למה לא?‬ ‫-כי הם ינסו לטפול עלייך את האשמה.‬
‫הם כבר עשו את זה פעם אחת.‬ ‫לא ניתן להם הזדמנות נוספת.‬
‫אז כולם רוצים להגיע להסדר,‬ ‫כעת נותר רק להחליט על הסכום.‬
‫קיבלנו הצעה.‬
‫זו רק הצעת פתיחה. ננהל מו"מ.‬
‫מה הסכום?‬
‫מאה וחמישים אלף דולר.‬
‫רוצים לתת לי 150,000 דולר?‬
‫לא. הם לא רוצים לתת לך כלום,‬
‫אבל הם מוכנים לתת לך את זה‬ ‫כדי לטייח את המקרה.‬
‫תגיד שאני מסכימה.‬
‫לא. תקשיבי, נוכל לקבל הרבה יותר.‬
‫אני לא צריכה יותר.‬
‫מאה וחמישים אלף דולר זה הרבה כסף.‬
‫אוכל לעזוב את העיר,‬ ‫לפתוח דף חדש במקום אחר.‬
‫וחוץ מזה, רק רציתי‬ ‫שהם יכירו במה שהם עשו לי.‬
‫וזה מה שהם עשו.‬
‫אני רוצה שהם יכירו בזה יותר.‬
‫פי שניים.‬
‫אני רוצה שזה ייגמר.‬
‫מר מקרתי.‬
‫צדת את הנשים הללו כמו טרף.‬
‫מעשיך היו הרשע בהתגלמותו.‬
‫ומשום כך איבדת את הזכות‬ ‫לחיות בחברה חופשית.‬
‫אני גוזר עליך את העונש המרבי‬
‫ודן אותך ל-327 שנים וחצי שנות מאסר.‬
‫מדהים.‬
‫הדיון נסגר. תודה.‬
‫בסדר, יש לי וידוי.‬
‫הבוקר עשיתי משהו שמעולם לא עשיתי בעבר.‬
‫אני קצת מפחדת.‬
‫התפללתי.‬
‫תשתקי! לא נכון!‬
‫באמת. הרכנתי ראש ואמרתי,‬
‫"תקשיב, בן זונה,‬
‫אתה מניח לכל החרא הזה‬ ‫לקרות יום אחר יום אחר יום.‬
‫מוגזם לבקש שיום אחד‬ ‫תעשה משהו אחד כמו שצריך?"‬
‫ותראי, זה עבד.‬
‫סיפרת לה כבר?‬ ‫-מה?‬
‫זה המקום. פה זה קרה.‬
‫לא צריך לפתוח את זה.‬
‫מה זאת אומרת? מה לא צריך לפתוח?‬
‫זה המקום שבו מקס סכינאי נולד.‬
‫מי?‬ ‫-האלטר אגו שלו. נו, תגלה לה.‬
‫אין לי מושג על מה את מדברת.‬ ‫-נו, בחייך!‬
‫אני צריך להשתין.‬ ‫-לא! מה? בחייך, תגלה לי!‬
‫אני לא אוהבת את זה.‬
‫כי קשה לך לוותר על שליטה.‬
‫אה, לי קשה לוותר על שליטה?‬
‫וואו. לי?‬ ‫-כן.‬
‫אם אין לך את כל המידע,‬
‫אם את לא מחליטה הכול בעצמך... וואו.‬
‫סליחה, אתה שומע את זה?‬ ‫-לא יודע, אבל אני מסכים עם גרייס.‬
‫אני רק אומרת שאם תשתחררי קצת...‬
‫תעשי לי טובה!‬ ‫את הבן אדם הכי פחות משוחרר שאני מכירה.‬
‫את משוחררת בכאילו.‬
‫את צוחקת עליי?‬ ‫-לא.‬
‫מה הוא עושה?‬
‫אוי, לא!‬
‫זה המקור של השם? הוא עשה את זה בעבר?‬
‫בכל פעם שאנחנו יוצאים. זה הקטע שלו.‬
‫זה כבר חמוד מרוב שזה גרוע?‬
‫או שזה סתם גרוע?‬ ‫-האפשרות השנייה.‬
‫אוי, לא!‬
‫ערב טוב, בלשיות.‬ ‫-טגרט. זה בעלי, סטיב.‬
‫ערב טוב.‬ ‫-היי.‬
‫עדכון מעניין -‬ ‫עורך הדין של כריס מקרתי התקשר.‬
‫הוא רוצה לדבר.‬
‫הוא אמר שהוא רוצה להסביר את עצמו.‬
‫הוא חושב שזה יעזור לרשויות החוק.‬
‫אתה רציני? נוכל לדבר איתו?‬ ‫-לא אתן, רק אני.‬
‫תאמינו או לא, נשים מעוררות בו אי נוחות.‬
‫הבעיה היא שאתם תמיד בפיגור.‬
‫אתם מגיבים.‬
‫כדי לתפוס אנשים כמוני,‬ ‫אתם צריכים להקדים אותנו, לצפות את העתיד.‬
‫כי אנחנו חושבים על זה. הרבה.‬
‫ואנחנו חכמים.‬
‫חכמים?‬ ‫-נזהרים לא להשאיר טביעות או DNA.‬
‫כמו טיול בשטח, אסור להשאיר עקבות.‬
‫קל יותר לתפוס אנשים כמוך כשהם רק מתחילים.‬
‫כמו בכל דבר בחיים,‬ ‫משתפרים ככל שצוברים ניסיון.‬
‫בתקיפה הראשונה בוושינגטון...‬
‫השארתי כל מיני דברים.‬
‫שיער, נוזלים.‬
‫לא הפסקתי לחשוב על ה-DNA‬ ‫שהשארתי בכל מקום.‬
‫רק היו צריכים להשוות אותו‬ ‫לדגימה בתיק הצבאי שלי.‬
‫הייתי בטוח שידפקו על הדלת שלי למחרת‬ ‫ויעצרו אותי.‬
‫אבל כלום לא קרה.‬
‫אז חשבתי...‬
‫"בסדר,‬
‫מגניב. אני יכול לעשות את זה".‬
‫היי, תפסנו אותו.‬
‫בסדר.‬
‫מה קרה?‬
‫את יודעת...‬
‫אני חושבת על שאר המופרעים‬ ‫עם ערכת האונס והאקדח שלהם‬
‫שחושבים, "היי, אני יכול לעשות את זה".‬
‫אל תעשי את זה.‬
‫את לא יכולה להילחם בכולם בבת אחת.‬
‫תפסנו אותו, וזה דבר טוב.‬ ‫תכירי בכך שזה דבר טוב.‬
‫הצלחת, תתעודדי כבר! אלוהים!‬
‫בסדר. כן.‬
‫דיה לצרה בשעתה.‬ ‫-בדיוק.‬
‫דיה לצרה בשעתה. אהבתי.‬
‫זה מכתבי הקודש.‬
‫תשתקי.‬ ‫-הבשורה על פי מתי ו', 34.‬
‫מה שתגידי.‬
‫אתה מרגיש חרטה?‬
‫כלומר, אני יודע שאסור לי להיות חופשי.‬
‫לא התכוונתי להפסיק.‬
‫מזל טוב, מותק. סעי בזהירות.‬ ‫-תודה.‬
‫תשלמי לפקיד באשנב ג'.‬ ‫-תודה.‬
‫איך אפשר לעזור?‬ ‫-היי...‬
‫סליחה.‬ ‫-כן?‬
‫אתה מוכן לצלם אותי?‬
‫בטח.‬
‫בבקשה.‬
‫תודה.‬ ‫-על לא דבר.‬
‫פרקר.‬
‫כן, תגידי לה לעלות.‬
‫אה, בסדר.‬
‫אני ארד אליה.‬
‫מארי, היי.‬
‫את רוצה ללכת ולדבר איפשהו?‬ ‫-לא.‬
‫אני לא רוצה להיות לבד איתך.‬
‫אתה מבין, נכון?‬
‫כנראה.‬
‫כן.‬
‫החזירו לי את 500 הדולר ששילמתי.‬
‫וקיבלתי מהעירייה עוד כסף, בטח שמעת.‬
‫כן.‬
‫אתה יודע מה לא קיבלתי?‬
‫אף פעם?‬
‫מאף אחד?‬
‫התנצלות.‬
‫אפילו אני יודעת שכשמפשלים צריך להתנצל.‬
‫כשאתה מפשל בענק,‬
‫כשטעות טיפשית שלך‬
‫הורסת לבן אדם את החיים,‬
‫אתה מתנצל עוד יותר.‬
‫אני מצטער.‬
‫אני מצטער מאוד.‬
‫בפעם הבאה...‬
‫תהיה טוב יותר.‬
‫בסדר.‬
‫ממש קיוויתי שהוא ימסור את הסיסמה הארורה.‬
‫ג'ייסון אמר שימשיך לנסות בזמנו הפנוי.‬
‫יש לו זמן פנוי?‬ ‫-לא ממש.‬
‫היי.‬
‫תקשיבי, לפני שתלכי,‬
‫רק רציתי להגיד...‬ ‫-אוי, לא. בבקשה, לא.‬
‫מה?‬ ‫-אל תעשי את זה,‬
‫אל תגידי, "זו הייתה חוויה מכוננת"‬ ‫בקטע של אחווה נשית.‬
‫לא הלכתי על הקטע של אחווה נשית.‬
‫בולשיט.‬ ‫-לא.‬
‫לא, רק רציתי לומר...‬ ‫-מה?‬
‫בסדר, צדקת. הלכתי על הקטע של אחווה נשית.‬
‫תוותרי לי קצת.‬
‫מעולם לא הייתה לי מנטורית.‬ ‫-אני שונאת את המילה הזו.‬
‫בסדר.‬
‫אני לא אגיד כלום.‬
‫תודה.‬
‫מדברת הבלשית דובל.‬
‫היי.‬
‫אני לא בטוחה שאת יודעת מי אני.‬
‫מדברת מארי אדלר.‬
‫מארי אדלר.‬
‫ברור שאני יודעת מי את.‬
‫אני מקווה שזה בסדר שהתקשרתי.‬
‫קיבלתי את המספר שלך מעורך הדין שלי.‬
‫כן, כמובן.‬
‫מה שלומך?‬
‫אני בסדר. אני בחוף, למען האמת.‬
‫נשמע נחמד.‬ ‫-כן, זה באמת נחמד.‬
‫היי, התקשרתי רק כדי להגיד...‬
‫להודות לך על...‬
‫את יודעת, כל מה שעשית.‬
‫כמובן.‬
‫אני שמחה מאוד שיכולנו לעזור.‬
‫באמת עזרתן.‬
‫לגמרי.‬
‫את יודעת, כל החיים שלי‬
‫ניסיתי בכל כוחי להאמין‬ ‫שרוב האנשים טובים מיסודם,‬
‫אפילו כשהאנשים סביבי לא היו כאלה.‬
‫לא יודעת, כנראה זה...‬
‫העניק לי תקווה או משהו כזה.‬ ‫-אני מבינה.‬
‫ואז זה קרה לי, האונס, ו...‬
‫לא יודעת, נעשה קשה יותר...‬
‫להאמין שיש טוב בעולם.‬
‫ואני חושבת שזה היה החלק הכי קשה‬ ‫בכל הסיפור הזה,‬
‫להתעורר ולהרגיש חסרת תקווה.‬
‫וחשבתי לעצמי ש...‬
‫"אם העולם באמת רע כל כך,‬ ‫האם אני רוצה לחיות בו?"‬
‫את יודעת?‬
‫כן.‬
‫ואז שמעתי פתאום על שתי נשים‬
‫בחלק אחר לגמרי של המדינה‬
‫שמנסות לעזור לי ולתקן את המצב.‬
‫ו...‬
‫לא יודעת, יותר מכל דבר אחר,‬
‫יותר מהמאסר שלו,‬
‫יותר מהכסף שקיבלתי,‬
‫לשמוע את זה,‬
‫לשמוע עליכן, זה מה ששינה הכול לגמרי.‬
‫ועכשיו אני מתעוררת‬
‫ו...‬
‫אני יכולה לדמיין דברים טובים.‬
‫אני שמחה מאוד לשמוע את זה, מארי.‬
‫בכל מקרה, אני רק...‬
‫רציתי שתדעי שעשית את זה למעני.‬
‫ורציתי להודות לך.‬
‫על לא דבר.‬
‫תודה שהתקשרת.‬
‫כן, בכיף.‬
‫שיהיה לך יום טוב, בסדר?‬
‫גם לך.‬
‫בסדר.‬
‫ביי.‬
‫מישהי התקשרה אליי עכשיו.‬
‫כן?‬
‫מארי אדלר.‬
‫אלוהים.‬ ‫-כן.‬
‫מה היא אמרה?‬ ‫-היא התקשרה מהחוף.‬
‫היא התקשרה להגיד ששלומה טוב.‬
‫והיא רצתה להגיד...‬
‫תודה.‬