Kan vi få hit en kamera? Tack. Jag står utanför rådhuset -
- och väntar på att Lauren Monroe ska uttala sig för pressen.
- Ett ögonblick, snälla. - Vi ställer bara upp här.
Fixa åtkomst till alla SEC-rapporter och listor på skalbolag.
Alla ska söka avvikelser i årsberättelserna.
Jag kan inte svara på allt samtidigt. En i taget. Katie, varsågod.
Vad säger du till de som tror att Wall Street mutat rättvisan?
Min fällande domar år ett säger allt.
Jag månar om offren med familjer, inte bankirer och börsmäklare.
- Vacker morgon, va, Lauren? - Spara ditt dravel till juryn.
- Jag avvisade din uppgörelse. - Erbjöd Reindorff er en uppgörelse?
Ja, men investerarna skulle inte få sina 3,5 miljarder, så jag nobbade.
Du kan inte bevisa att min klient kände till några mäklares fiffel.
Vänta bara. - Jag lovar er att de åtalas för medhjälp.
Mitt herrskap, en applåd för distriktsåklagare Lauren Monroe!
Er bror vill bli omvald till kongressen.
En fällande dom stärker er image.
Tack. Min bror har nåt som ingen av motståndarna här: uthållighet.
Mitt herrskap, min bror kongressledamoten William Monroe.
Min bror donerar säkert sitt blod i utbyte mot er röst.
Är det sant att er bror bytte tjänster för att få fackets stöd?
Nej!
- Desperation klär dig, Robert. - Din far hade bett dig ta dealen.
Din klient är en sociopatisk lögnare som blåste folk på deras pensioner.
Vi hörde nyss om er fars olycka.
Han har hittats död vid familjens sommarhus.
Kan ni kommentera er fars död, miss Monroe?
Tack. Det är en enorm ära att...
Miss Monroe!
Okej, det var allt. Det räcker!
Jag måste vara tillbaka på stationen vid fyra. Beklagar sorgen, Lauren.
- Tack för all hjälp, Emilio. - Sköt om dig nu, okej?
- Du är bättre på det här än jag. - Man bara nickar och skakar hand.
En hjärtinfarkt. Hur är det möjligt? Pappa var i bättre form än alla vi.
- Hur gör vi med mamma? - Vi omger henne med vänner.
Vi hittar en lägenhet närmare oss åt henne.
Jag kan bara stanna till testamentsläsningen.
Kampanjen är rena cirkusen.
- Pappa var stolt över dig. - Kanske offentligt.
Men vi vet båda att du var favoritbarnet.
Otroligt att det redan gått en vecka. Det är början på slutet.
- Jag kan spela schack. - Schack och livet kräver beräkning.
Det viktiga är inte var du är, utan var du är om tio drag eller tio år.
Du får inte bli medelmåttig. Vi måste göra saker vi ogillar.
Så väx upp, välj en firma och lär dig vinna. Schack matt.
'Jag ger Catherine full kontroll över familjens egendomar' -
- 'och min rösträtt i styrelsen.'
'Till min son William lämnar jag 20 miljoner dollar.'
'Till Lauren lämnar jag 1 miljon dollar.'
'50 miljoner delas mellan polisens och brandkårens personalfonder' -
- 'och Harvard School of Medicine.'
'Detta är min sista vilja och testamente. Archer Monroe.'
Tack, Harold. Det var allt.
- Jag behöver lite luft. - Tack, Harold.
Tack för allt du har gjort. Jag vet att du och pappa stod varandra nära.
Det är faktiskt nåt som jag behöver diskutera med dig.
Din far lämnade detta till dig och bara dig.
Jag kände din far i 31 år, Lauren.
Han var stolt över kvinnan du blev.
Låt inte arvet säga nåt annat.
Tack.
Lauren. Det smärtar mig att göra det här.
Om du har fått det här betyder det att jag aldrig vågade säga det -
- eller dog innan jag ordnade det själv. Och för det...
för många saker, förlåt mig.
Vi har alla gjort misstag. Det här var mitt.
Det är en hemlighet som du måste bära till din grav.
Du är äldst och förstår säkert varför det måste bli du.
Svaret ligger begravt nära din koja.
Jag måste vara vag i händelse av snokande ögon. Men framförallt...
så måste sanningen förbli begravd.
Jag ber så mycket om ursäkt. Pappa.
Hur många år har vi känt varann, Ted? Post-artikeln innehåller bara lögner.
Min familj har alltid stöttat dig...
Lauren, vänta! Vänta, vänta, vänta, vänta!
- Vänta. Är du okej? - Vad skulle jag annars ha väntat mig?
- Vill du prata om det? - Nej... jag vill bara vara ifred lite.
Jag är okej.
Du är jättefin i dag. Två sockerbitar?
Lauren! Du får inte vara här!
Jisses!
911. Vad har inträffat? Hallå? Hallå?
Hallå?
Nån ringde från ert nummer. Är allt bra?
Ja, förlåt. Min dotter lekte med min mobil.
- Det upprepas inte, jag lovar. - Var försiktigare framöver.
- Jag vet inte varför pappa gjorde så. - Klart du vet.
- Vad är det? Du ser för jävlig ut. - Jag blev illamående på promenaden.
- Vi delar på det. - Jag bryr mig verkligen inte, Will.
Seriöst. Använd dem till din kampanj eller nåt.
- Jag har väl fortfarande din röst? - Det beror på din politik.
- Skulle du inte ha åkt nu? - Jo.
Men sliter jag mamma från hennes favoritbarnbarn förlorar jag handen.
ARCHER MONROES FINANSIELLA KVARLÅTENSKAP
Vi byggde ett vackert liv ihop. Visst gjorde vi?
Vad är fel?
- Allt är fel, ärligt talat. - Din far var stolt över dig.
Även när han inte visade det så var han stolt över dig.
Pressen kommer få blodvittring och börjar gräva och granskar oss alla.
Hade pappa gamla fiender som jag ska veta om?
Vi vet att han inte var ett helgon, men det är inte din börda att bära.
- Den är min. - Jag kanske kan hjälpa dig.
Vill du hjälpa till? Krossa Reindorff. Vinn det målet -
- och hjälp din familj vinna valet.
- God natt, Claire. Jag älskar dig. - Och jag älskar dig, mamma.
- Vill du inte att vi ska stanna? - Nej, jag behöver tänka.
Men vi ses i morgon kväll. Jag älskar dig.
De bästa skolorna och firmorna...
Jag vill inte företräda dina rika vänner!
Du kastar bort allt för att bli åklagare som din pojkvän!
- Fästman! - Okej, nu räcker det, bägge två.
- Prata med din dotter. - Det är ju inget fängelsestraff.
Det är det.
Hey!
Hör du mig?
Hey!
Jävlar!
- Snygg mask. - Vem är du?
- Jag gillar masker. - Svara på frågan.
- Var är Archer? - Säg vad du heter.
- John. - John vad då?
- Doe. - Tror du att det här är en lek?
Du är fastkedjad i en bunker och jag vill veta varför.
Visa mig ditt ansikte, Lauren Elizabeth Monroe.
Vill du ha svar? Se mig i ögonen och fråga.
Du är född den 7 november 1989. Din lillebror heter William.
Som åklagare månar du om de oskyldiga och kuvade för att stilla samvetet -
- för att du föddes rik och visste att din far skulle ogilla det.
Du bet jämt på naglarna, men har kanske gjort dig kvitt den ovanan.
Du har en dotter - Claire. Scott blev din man mot din fars vilja.
Ska jag fortsätta eller tar du av den löjliga masken?
- Trevligt att äntligen få träffa dig. - Vem är du?
Jag vill se mig som en medlem av familjen efter alla dessa år.
- Vad menar du med år? - Exakt det.
År.
Berätta för mig. Vad hände med din pappa?
Hur dog han?
Jag beklagar sorgen.
Så han lämnade mig till dig.
- Vilket arv. - Förklara vad du gör här.
- En som du måste ha gjort nåt ont. - Är du god, Lauren?
- Vem mer vet att du är här? - Svara. Är du en god människa?
- Det vill jag tro. - Frige mig då.
- Det skulle en god människa göra. - Du vet att det inte är så enkelt.
Du har mycket att förlora. Jag har redan förlorat allt.
- Jag behöver veta varför du är här. - Dina behov? Dina behov?
Vill du veta vad jag heter? Vill du höra sanningen?
Jag vill ha den saftigaste biffen på Guds gröna jord.
Blodig. Bakad potatis, alla tillbehör.
Jag vill ha en caesarsallad, bröd och smör, ett paket franska cigarreter -
- lite choklad, en dagstidning.
Och en flaska 30-årig whisky, jämnårig med min fångenskap.
Ger du mig allt jag vill ha så berättar jag allt för dig.
- Jag behöver svar. - Och jag behöver en biff.
Och så vill jag raka mig.
Jag vill känna mig mer som en människa igen.
Vi vet båda att ditt samvete, om än plågat, inte bara friger mig.
Inte än.
Men när allt är sagt och gjort så vet du sanningen -
- och du sätter mig fri.
Ska du verkligen köra den taktiken?
Se dig omkring. Du är fastkedjad. Jag kan bara låta dig ruttna här -
- stänga dörren och gå min väg.
- Men det gör du inte. - Riskerar du allt det för en biff?
Vänta.
Jag skulle också vilja ha en bit key lime-paj.
Och jag skulle uppskatta rakningen.
Kan jag få ha lampan tänd lite till?
Din far lämnade den tänd bara en timme efter att han gått.
Emilio Sanchez, kriminalen, 75:e. Säg nåt, så ringer jag när jag kan.
Hej, det är jag. Jag mejlade nyss fingeravtryck. Kolla dem snarast.
Ring mig på mobilen. Hej.
ÄR MONROE-DYNASTIN I FARA?
Hej, älskling. Förlåt. Jag fick inte tag på dig.
- Hej. Hur var det i går kväll? - Bra.
- Jag gick igenom pappas saker. - Vill du prata om det?
Kanske i kväll. Jag ska till rätten nu, så...
Jag är redan här. Glöm inte Claires uppvisning i eftermiddag.
- Ja, okej. Jag älskar dig. - Älskar dig.
Hej då.
Det är nog den godaste doft jag har känt.
Jag gav dig din mat, så nu pratar vi.
Och prata ska vi. Men först...
Du kan inte föreställa dig vad det här betyder för mig. Tack.
Vad hände mellan dig och pappa?
Du är inte som han. Jag misstänker att du är bättre än han nånsin var.
Du har duckat för mina frågor ända sen jag kom hit.
Hur tar Catherine det här? Hon var alltid en så... vacker kvinna.
Min familj nämner du inte!
En jurist, en bankir, en politiker. Den oheliga treenigheten.
Vilken familj.
När jag kommer tillbaka ska du säga sanningen till mig.
Annars ser du mig aldrig igen.
- Var är du? - Jag blir sen till rätten.
- I dag av alla dar? - Du får driva åtalet.
Haevan slukar mig levande.
- Nej då. Tänk på SEC-rapporterna... - Jag vet om SEC-rapporterna.
- Jag kommer snart. - Lauren?
1 1/2 kopp fint krossade grahamskex.
1/3 kopp smör eller margarin.
Tre matskedar socker. En burk kondenserad mjölk.
En halv kopp key lime-saft. En burk vispad topping.
Låt oss få lite svar.
Förlåt mig, jag bara...
En gång om året, till jul, kom din far med choklad till mig.
Inte en hel kaka, bara en pytteliten ruta.
Det var årets godsak för mig.
Sen la ha den där uppe resten av året för att reta mig.
- Med bilderna han tog. - Bilderna?
I cigarrlådan.
- Vad är det här? - Det är mitt liv.
- Vill du ha lite? - Allt är ditt.
Jag heter Morgan. Morgan Warner.
Förlåt, förlåt. Det var så länge sen som jag hade mänsklig kontakt.
Att bara röra nåns hud...
Jag rökte franska cigaretter förut.
Jag började röka för att verka elegantare.
Kom till saken.
Jag var ung och dum när jag mötte din far.
Vi hade liknande laster.
Hasardspel, ego, kvinnor.
Det var mitt livs bästa tid. Vi blev partners.
Archer var orädd, men kunde inte läsa människor.
- Han var så ung och tanklös. - Så du hjälpte honom bli korthaj?
Nej, han var redan en haj. Jag gav bara en fördel.
Om din far ville ha nåt i affärer, kortspel, politik -
- så var det en fördel.
Vad hände mellan er?
Jag skulle bli läkare.
Jag kunde ha gjort så mycket av mitt liv.
- Den natten... - Vad hände?
Vi hade druckit lite -
- innan vi åkte från sommarhuset för ett stort pokerspel i stan.
Vi skulle inte ha tagit bilen. Jag glömmer aldrig det ljudet.
Det gick så fort.
Mitt hjärta sprängde nästan bröstet och min mun...
Jag kunde knappt svälja, så rädd var jag.
Han var bara en ung man. Han var som vi.
Jag tänkte att vi måste ringa polisen och säga att det hade hänt en olycka.
Men han fick panik.
Polisen skulle hitta bilen, sa han. Han skulle få fängelse, förlora allt.
'Utan kropp, inget brott. Utan kropp, inget brott.'
Han sa det om och om igen: 'Utan kropp, inget brott.'
- Jag försökte göra det rätta. - Dödade min pappa en man?
Det var en olycka.
Man paranoian tog över honom.
- Vad hände med kroppen? - Vi grävde ner den.
Din far grävde ner den. Jag ville inte vara med om det.
Jag ville inte dölja ett mord. En olycka är en sak, men...
Jag skulle kanske ha gjort det. Då kanske jag hade haft ett liv nu.
Morgan!
- Vem var han? - Jag vet inte.
Ni grävde ner en kopp och kollade inte vem det var?
Jag hade aningen viktigare saker att tänka på.
Vad hade du gjort?
Grävt ner honom och stuckit? Eller hade du ringt polisen?
- Jag hoppas att jag hade ringt. - Då hade du varit här som jag.
- Varför göra sig sånt besvär? - Och inte bara döda mig?
Jag bönföll honom om att göra det. Dagar blev veckor, månader.
Sen hade det gått så lång tid att han inte kunde släppa mig.
Han var rädd att jag skulle ange honom.
Jag hade inte sagt ett enda ord om det hade köpt mig min frihet.
Om Archer hade haft ett samvete hade han gjort slut på mitt lidane.
I stället erbjöd han mig chansen att ta livet av mig.
Men oavsett lidandet, hopplösheten -
- så hade mitt liv mening. Min överlevnad skulle bli min hämnd.
Men folk måste ha saknat dig, letat efter dig.
Han sa att jag stal hans vinst och lämnade landet.
Hur vet jag att det är sant? Pappa kan inte försvara sig.
Jag sa att din far hade tre laster. Poker så klart.
Sitt ego så klart. Men vi har inte ens börjat diskutera kvinnorna.
- Särskilt en kvinna. - Vad har det med nåt att göra?
Du sa att du kunde hantera sanningen.
Archer älskade din mor, men Sofia...
Hon var allt som din mor inte var.
Okomplicerad, ohämmad, en fri själ.
Sofia var inte en affär, utan en besatthet -
- som stillade Archers mörkare aptiter.
Han kallade henne sin 'Gypsy Rose'.
- Du måste ha anat... - Jag tror dig inte!
Varför inte? Sen tidernas begynnelse har mäktiga män haft älskarinnor.
- Han behöll henne till sin död. - Han hade inte gjort så mot mamma.
- Känner en dotter verkligen sin far? - Du ljuger.
- Tro mig inte då, utan kolla själv. - Hur?
Han besökte henne varje tisdag, Korsningen 72nd/Park.
- Hon heter Sofia Fiore. - Skitsnack.
Fråga Harold då. Han sparade säkert ett helt separat arv åt henne.
- Hon var hans livs stora kärlek. - Håll käften!
Om du ljuger så svär jag att du aldrig ser mig igen.
Om jag inte ljuger då?
Kan du kolla om en Morgan Warner anmäldes saknad sent 80-tal?
Morgan Warner... Ja, okej. Vad gäller det?
Pappa testamenterade nåt till honom och jag vill veta vart han tog vägen.
Inga mejl, skicka bara det du hittar till mina föräldrars sommarhus.
Roligt att ni kom, ms Monroe.
Jag vill be er, fru domare, och juryledamöterna om ursäkt
- Vad har jag missat? - Förutom mina 15 nya magsår?
Rätten sammanträder. Mr Haevan, kalla ert nästa vittne.
1 1/2 kopp fint krossade grahamskex, 1/3 kopp smör -
- tre matskedar socker, en burk kondenserad mjölk.
- en halv kopp key lime-saft, en burk vispad topping.
Förvärm ugnen till 175 grader.
Tryck ner i en pajform, grädda i 8-10 minuter, låt svalna.
1 1/2 kopp fint krossade grahamshex 1/3 kopp smör -
- tre matskedar socker, en burk kondenserad mjölk -
- en halv kopp key lime-saft, en burk vispad topping.
Vispa mjölk och limesaft tjockt och jämnt, vänd ner toppingen -
- sleva ner i en kall pajform -
- täck och kyl i en timme eller tills den har stelnat.
Det är en dessert som hela familjen kommer att älska.
ÄR MONROE-DYNASTIN I FARA?
- Kan jag hjälpa er? - Jag ska träffa Sofia Fiore.
Ert namn?
- Lauren Monroe. - Ett ögonblick.
En Lauren Monroe här söker er.
Ja, ma'am.
Sofia Fiore?
Snälla, kom in, Lauren.
Varför är du här?
Jag hittade ditt namn i pappas testamente.
- Kan du berätta hur ni träffades? - Vill du verkligen veta?
- Ja. - I ett pokerparti.
Och ni var tillsammans i...?
Han slutade aldrig älska din mor.
- Hur länge? - Många år.
Jag hade helst inte kommit hit, men jag försöker pussla ihop bitarna.
Så förlåt att jag frågar -
- men betalade min pappa nånsin dig för ditt sällskap?
Vi tog hand om varandra. Det gav mig en magisterexamen och en karriär.
Vi började inte där vi slutade.
Vem är det här?
Min son. Alex.
- Din halvbror. - Herrejesus.
Ingen kan få veta det. Det skulle ta livet av mamma.
Lauren, du kom till mig. Vi har vårt eget liv.
- Och din son? - Han vet inte att du finns.
Jag måste gå.
Ja.
Även för att vara advokat är du jävligt lömsk.
Jag ringer upp dig sen. - Lauren, vad fan pågår?
Sofia Fiore.
- Vad är det med henne? - I alla år visste du.
På alla familjfester ljög du oss och mamma rakt upp i ansiktet.
- Jag är din fars advokat. - Och hans vän.
Det angick inte mig. Tror du inte att jag försökte tala honom tillrätta?
Vad ska jag göra? Om nån får veta det då?
Hon säger inget, hon har inget sagt. Hon skrev på ett sekretessavtal.
- Hur mycket? - Spelar det nån roll?
Hur mycket?!
- Vad dolde pappa mer? - Det är allt.
Han är död, Harold! Han är... han är död.
Min mamma, min brors karriär, min karriär.
Jag måste veta om det finns fler hemligheter.
- Inget som kan skada dig. - Vad betyder det?
Det betyder: släpp det.
Jag har skyddat din familj i decennier.
Jag vet saker som jag tar med mig i graven.
Din far litade på mig, Lauren. Jag föreslår att du också gör det.
Nämnde pappa nånsin en Morgan Warner för dig?
Det låter inte bekant.
Hjälp mig hitta statistik och gamla garantier. Och undersökningarna.
- Okej. - Tack, Jen. - Hej, mamma.
Vilken välkommen överraskning. Ska du hjälpa till i krigsinsatsen?
- De har en talskrivare för det där. - Vi får inte göra minsta misstag.
Inte nu, inte efter allt vårt slit.
Hur går det med ditt mål? Det får mig att sakna juristjobbet.
Jag gick igenom pappas gamla saker. En man vid namn Morgan Warner...
- Låter det namnet bekant? - Morgan? Jag tror inte det.
Vi träffade så många. Hur så?
Jag ville lära känna pappa bättre genom gamla vänner.
Det påminner mig... Jag har nåt till dig.
Jag låter inte pengar splittra vår familj.
- Du förtjänar det din bror får. - Nej tack.
- Din pappa fick inte göra så. - Vad du än måste göra, gör det!
Jag är omgiven av schakaler.
- Hej. - Vad händer?
Ökat stöd genom pappas donation till polis-och brandkårsfacket.
Men jag leder bara med en hårsmån. I vissa mätningar tappar jag stöd.
New York Post-artikeln om att jag mutat fackpampar hjälpte inte.
- Det gjorde du väl inte? - Nej, det är ren smutskastning.
Men jag behöver dig på valmötet.
Håll ett kort tal, skaka lite händer, pussa några barn.
Det är sämsta tillfället. Med Reindorffmålet har jag fullt upp.
Men det är alle man på däck nu. Mamma kommer, borgmästaren.
Min syster måste kliva upp där och le vackert och hjälpa oss vinna.
- Jag kommer. - Tack, vännen.
- Tror du mig nu? - Varför sa du inget om hans son?
Och förstöra överraskningen? Hur är det med Alex?
- Det här är inte roligt. - Nej.
Men det är bevis.
Vad sägs om att ta av den här nu?
Vad mer?
Vad mer vet du?
Allt. Jag var din fars biktfader.
Jag hatade honom, men levde ändå genom honom.
Varje samtal var... allt jag hade.
Jag vet att det är mycket att svälja, men Archer tänkte bara på Archer.
Han var en dålig make, en kass far och en sämre vän.
Om det kan trösta så beundrade han dig för mamman du blev.
Jag var en bra förälder för att han inte var det.
- Det måste ha varit svårt. - Vad?
Att försöka behaga honom och göra uppror mot honom samtidigt.
Hur vet jag att du sa sanningen om kroppen?
- Gräv upp den. - Var ligger den?
- Jag kan inte beskriva det nu. - Försök.
Enda sättet är att ta mig dit.
- Om du tror... - Du är jurist.
Du vet straffen för människorov, olaga frihetsberövande, tortyr?
- Jag kan lagen. - Ja...
Inga fler lekar. Säg sanningen till mig.
Jag sa sanningen om Sofia. Jag vill ha min frihet, Lauren.
- Jag är värd den. - Du kanske ljuger nu.
Ta mig dit. Gräv upp sanningen.
- Om du försöker nåt... - Jag är en gammal man nu.
Det var så länge sen jag såg världen att det nog ger mig en hjärtinfarkt.
Gå!
Det är vackrare än jag minns.
Herregud. Det gör nästan outhärdligt ont.
- Tack. - Kom.
Jag tog så mycket för givet. Bara träden och...
natthimlen. Frisk luft.
Herregud.
- Nu går vi, kom! - Ja, just det, förlåt.
Jag tar samtalet. Säg inte ett ord. Du andas inte ens. Förstår du?
Inte ett ord.
- Hej. Jag har tänkt ringa dig. - Var är du?
Du ringer inte. Jag lämnade meddelanden.
Det har varit en hemsk dag. Förlåt. Jag borde ha hört av mig.
Du kan inte bara försvinna. Du lovade att inte missa Claires uppvisning.
Det var en pärs att få henne i säng för att du inte ringde tillbaka -
- och inte sa förlåt och inte sa god natt.
Ja du, jag vet. Jag är ledsen. Jag lovar att gottgöra er, okej?
- Du låter... - Jag kan inte prata just nu!
Problem hemma? Scott saknar dig säkert bara.
För fan! Prata inte om min familj. Vill du hamna i bunkern igen?
Nej? Håll då tyst!
- Gå! - Visst.
- Det känns som att köra i cirklar. - Vi är snart där. Följ vägen.
Sväng in här!
Där, till höger.
- Hur långt? - Bara fortsätt.
- Hur länge? - Vill du ha svar eller inte?
Vi är nära. Vi är snart framme, det vet jag.
Stanna. Stanna bilen.
Ta den här.
Morgan! Morgan!
Där.
- Det var där vi grävde ner honom. - Sätt dig där och sitt kvar där.
- Rör du dig, så skjuter jag. - Vill du inte att jag ska gräva?
- Din far ville det. - Jag föredrar dig i handbojor.
- När du hittar kroppen... - Om!
- Tyst! Jag menar det! - Okej.
- Här finns inget. - Han är där.
Var? Det är en stor lögn. Vi är mitt ute i ingenstans.
- Lita bara på mig. - Hur då? Jag känner dig inte ens.
Jag har redan tagit stora risker.
Lys.
Herrejesus.
Jag sa ju det.
Tyst!
- Vad händer nu? - Ta på järnkragen igen.
- Vi hittade kroppen. - Jag behöver tänka.
- På vad? Jag är oskyldig. - Det är inte fullt så svart-vitt.
Jaha, jaha... Till och med nu skyddar du din far.
- Inte min far, min familj. - Rättvisa då?
Blev du inte jurist för det? Allt som jag har förlorat då?
Min mamma då?
Hennes son går bara upp i rök?
Inget avslut? Inte ens en begravning?
Där finns ingen kärlek eller sympati, inget fönster för att se solen.
Varje dag proteinpulver, jordnötssmör och vatten. Skulle du kunna leva så?!
Dagar som känns som år. Inget att fira.
- Bara en sketen chokladbit till jul! - Jag utsatte dig inte för det!
Men du kan förändra det. Om du släpper det är du värre än han.
Kan du se Scott i ögonen då? Eller Claire? Eller dig själv?
- Ta på den igen! - Jag är en oskyldig man.
- Ge tillbaka mitt liv. - Ta på den!
Det är inte mitt ansvar. Jag bad inte om det här.
Det är inte mitt fel.
Du visar en kropp och berättar om hans älskarinna och jag ska tro dig?
Det bevisar inget. Det bevisar ingenting!
- Det bevisar allt! Kom igen. - Jag behöver mer.
Ska jag trolla fram bevis? Din far raderade alla spår av mitt liv.
- Du måste ge mig nåt mer. - Jag kan inte! Jag kan inte!
För fan! Du är precis som din far.
Du ger mig falskt hopp och tar sen bort allt.
Gud vet hur många bra år som jag har kvar. Snälla, låt mig få dem.
Herregud.
Jag vet vad du tänker, okej? Och jag förstår.
'Om jag sätter honom fri, går han till polisen eller media?'
'Förstör han min familjs rykte, min brors politikerkarriär, min karriär?'
Ska jag krossa din mors hjärta? Jag svär! Jag bara försvinner.
Jag vill bara rädda de få år jag har kvar.
Snälla, snälla Lauren. Var en god människa.
Jag bönfaller dig. Jag bönfaller dig.
Tack. Tack.
Förlåt.
Förlåt mig. Förlåt.
- Förlåt mig. - Nej.
Lauren!
Svara!
Ni två tänker bara på pengar.
- Hur går det med den försvunne? - Jag har inget att ge dig.
Visa mig ditt ansikte.
Privilegier ges inte, de förtjänas.
Jag vet vem som förtjänar dina.
En jurist, en bankir, en politiker.
Det är på ett förråd i Queens.
Den oheliga treenigheten. Jag vill ha min frihet.
Skicka akten till Monroe-godset.
- Pappa, säg nåt. - Stäng dörren efter dig.
Det är skyddat. Det har ett pris.
- Vilken familj. - Schack matt.
Jag är hemskt ledsen, söta Claire. Jag älskar dig.
Och jag älskar dig, mamma.
Det är dött lopp i valkampen och med två dar kvar är allt tillåtet.
Kongressledamot William Monroe försöker bli omvald -
- trots att hans kampanj påstås ha bytt tjänster för fackröster.
- Uppdatera mig innan vi börjar. - Här är listan med skalbolag.
Ge mig huvuddragen.
Alla reser sig upp!
Varsågoda och sitt.
Hur många mäklare jobbade för sina kunder -
- med full kontroll över kontona utan mr Reindorffs ledning?
- 324. - 324.
Och hur många affärer om dan gjorde de 324 mäklarna i snitt?
- Runt 2 500. - 2 500 affärer om dan?
Ms Monroe försöker desperat kliva ut ur sin döde fars skugga.
Gypsy Rose, LLC - okänd ägare
Hon släpar min klients fläckfria rykte genom smutsen.
Myndigheten borde skämmas för henne.
Ms Monroe? Ms Monroe!
Inga frågor, fru domare.
Rätten ajourneras till 9 i morgon. Vittnet kan lämna vittnesbåset.
Jag ringer dig sen.
- Ringer du inte i förväg mer? - Öppnade du kontot?
- Gypsy Rose, LLC. - Jag får inte...
Stopp! Jag vill inte höra det. Det är en stor intressekonflikt.
Min far är medbrottsling i mitt mål.
Herrejesus, Harold! Jag frågade dig om nåt annat kunde skada oss.
Och du sa nej. Du sa...
Sluta ställa frågor som du inte vill ha svar på!
Lauren, det som inget vet kan bestrida, så släpp det.
Jag vet inget om Gypsy Rose och det gör inte du heller.
Ge mig offerten och boka möte med förbundsstyrelsen senast fredag.
Hej! Vad gör du här?
- Är allt okej? - Ja, jag behöver bara några råd.
- Om Reindorff-målet? - Nej, en knivig rättslig nöt.
- Få höra då. - Det här är kontentan.
En man har utpressningsmaterial som kan förstöra allt familjen byggt upp.
- Han ska ha pengar till ett nytt liv. - Allt som krävs.
- Familjen går först. - Före ett rent samvete?
I vår bransch är det mer sällsynt än jungfrufödseln.
Säg att jag är den där mannen. Vad har jag gjort? Hypotetiskt.
Du vet att mannen dödade en man och du hotar att avslöja honom.
Erbjud en deal eller släpp det. Du får aldrig slut på nya mål.
Okej. Du...
Jag vet bara att om nån hotade vår familj -
- så skulle jag betala honom eller dumpa hans lik i floden.
Och du vet vad pappa hade gjort.
Har du fattat ditt beslut?
Lauren. Snälla.
Jag vill göra det rätta. Men hur vet jag att du talar sanning?
- Jag visade kroppen för dig. - Sanningen om försvinnandet.
Jag har varit fängslad i detta rum -
- längre än du har levt.
Om jag går ut genom dörren -
- ska jag aldrig nånsin se tillbaka.
Lovar du det?
Jag svär.
Snygga till dig. Du åker i kväll.
Varför möts vi här? Vad har hänt?
- Min far har hänt. - Sofia är inget problem, sa jag ju.
Du ska öppna ett konto på Caymanöarna.
Sätt in min miljon på det och så behöver jag 100 000 cash.
- Vem ska ha det? - En man min pappa kränkte.
Jag behöver leg och ett plan för att flyga dit honom.
- Det får inte kunna spåras till oss. - Vänta.
Jag har gjort många skumma saker, men har alltid vetat varför.
- Ge mig ett skäl. - Du vill inte veta.
- På en skala från 1 till 10? - Apokalyptiskt.
- Vem mer vet? William, Catherine...? - Ingen annan vet.
Det är bråttom. Han ska så långt från oss det går.
- Vad har Archer gjort? - Det kan jag inte säga.
Vill du verkligen göra det? Det är många lösa trådar.
Jag har inget val. Ring mig när det är fixat.
- Jag känner mig som en ny människa. - Du ser annorlunda ut.
Jag tar det som den komplimang som det motvilligt var avsett som.
När ni pratade...
- Vad sa pappa om mig? - Vad menar du?
Du sa att du var hans biktfader, så... så vad sa han?
- Han var stolt över dig. - Sanningen.
Han tyckte att du skulle ha blivit advokat -
- och skyddat familjens intressen.
En åklagare saknade prestige.
När du blev distriktsåklagare kände han sig kränkt -
- när du satte dit hans vänner. Men han älskade dig.
På sitt sätt.
Och han läste varenda artikel högt för mig -
- när du hade ett mål i nyheterna.
Efter ett tag började han ändra inställning till saker.
Jag trodde han skulle bli stolt om jag blev distriktsåklagare.
- Du slapp muta facket för stöd. - Det är smutskastning.
- Min bror gjorde inte det. - Jeffrey Schultz håller nog inte med.
Om han inte redan ligger i ett dike nånstans.
Vem är Jeffrey Schultz?
Håll mig uppdaterad om opinionssiffrorna.
1 1/2 kopp fint krossade grahamskex.
Tre matskedar socker. En burk kondenserad mjölk.
Och mitt tals nyaste version så jag hinner redigera.
1/3 kopp smör eller margarin. Tre matskedar socker.
En burk kondenserad mjölk.
- Bra att du är här. Jag vill fråga... - Vi behöver prata. I enrum.
Ja. Okej. - Kan ni gå ut lite? Tack.
- Vad är fel? - Jeffrey Schultz. Låter det bekant?
- Nej. Hur så? - Skippa skitsnacket.
Artikeln stämmer, va? Du och pappa lät Jeffrey Schultz muta fackpampar.
- De kan inte bevisa det. - Herrejesus. Hur fan tänkte du?
Spela inte dygdig eller dum, Lauren. Du vet hur det här funkar.
- Ingen blir vald utan att deala. - Det är mutbrott!
Du och pappa ljög för mig. Hur många, hur länge? Varför visste jag inget?
- Du är Manhattans distriktsåklagare. - Jag är din syster!
Vi skyddade dig. Hade du velat veta? Anar du vilket läge du hamnat i då?
- Jag hade motvilligt skyddat er. - Jaså? Vem har du pratat med?
Det spelar ingen roll. Hur tror du att du valdes till distriktsåklagare?
- För det var inte din... - Tyst!
Du skulle bara våga. Våga inte ljuga för mig igen!
Är du redo?
Med varenda fiber i min kropp.
Jag längtar till soluppgången. Få känna den i mitt ansikte.
Du får all sol du vill ha på Caymanöarna. Det är paradiset.
- Harold, va? - Han ger dig ett nytt liv.
- Du kan ta igen förlorad tid. - Det låter nog lite konstigt, men...
Det här är en av sakerna som verkligen fick mig att hålla ut.
Jag lovade mig själv att om jag en dag blev fri -
- så skulle jag äta en bit key lime-paj.
Som den på bilden.
Jag är ledsen.
Du förtjänade inte det här.
Du är en bra människa, Lauren. Tack ska du ha.
Morgan, bara en sista sak.
Om du kommer tillbaka, om du säger ett enda ord -
- åtalar jag dig för alla kalla fall 30 år tillbaka.
Jag får dig att önska dig tillbaka till pappas bunker. Förstår du det?
- Hej. Jag heter... - Inga namn.
Här är dina nya leg, 100 000 i cash och ett konto med 1 miljon dollar.
Nu flyger vi.
Lauren, det är Sanchez. Jag hittade akten på den försvunne.
Fingeravtrycken gav en träff. Jag skickar allt till sommarhuset.
Ring mig.
Tack, Tom.
Lauren?
Jag är i sommarhuset. Var är du?
Jävlar! Jävlar.
Mamma? Mamma!
Mamma!
Mamma, vad gör du?
- Vad är det här? - En jobbgrej.
- Varför har du bilder på honom? - Varför frågar du om Morgan?
- Den här mannen heter Carson. - Nej, han heter Morgan.
- Det där är Morgan. - Han heter Carson.
Jag förstår inte.
SAKNAD Morgan Warner
- Vad händer? Känner du honom? - Varför har du det här?
Den här mannen sa att han hette Morgan.
Och att pappa höll honom fastkedjad i en bunker i vår trädgård!
I vår trädgård! Okej? Det här är mitt jävla arv, mamma!
Den här mannen är ond.
- Han är ren ondska. - Va?
Var är han nu? Var är han?!
Jag släppte honom.
Jag trodde att jag gjorde det rätta.
Jag ringde Harold och jag...
Lås dörrarna. Jag sköter det. Jag sköter det.
Harold Thewlis. Jag är upptagen. Säg nånting, så ringer jag upp dig.
Herregud. Herregud.
- Mamma, svara, svara. - Hejsan. Du vet vad du ska göra.
Mamma, gå ut ur huset nu! Han är där! Han är där!
Mamma?
Mamma!
Mamma? Hör du mig? Mamma, vi måste få ut dig.
Mamma! Hör du mig? Vi måste få ut dig.
- Du måste upp. - Lauren.
Jävlar.
Lauren.
Lauren!
Du skulle bli förvånad över -
- hur bra ens ögon och öron anpassar sig efter flera år i mörker.
Jag hör ditt hjärta slå.
Dunk.
Dunk. Dunk!
1 1/2 kopp fint krossade grahamskex.
Tre matskedar socker.
1 1/2 kopp fint krossade grahamskex.
1/3 kopp smör eller margarin. Tre matskedar socker.
Hejsan, sömntuta.
Avskedet var outhärdligt.
Jag ville inte börja utan dig, men... din mor insisterade.
- Jag ska slita ut hjärtat på dig. - Jag önskar att din pappa satt där.
Det tog mig så lång tid att komma åt honom.
Alla mina små fällor gick till slut i lås perfekt.
Jag tog lite av hans gift till mig -
- och drämde det i hans hand när vi spelade schack. Schack matt.
Jag fick min råtta. Sen smet den hale jäveln och jag 'Åh, satan!'
Och precis när allt hopp verkade vara ute...
Föreställ dig min överraskning när du kom in.
Jag visste det direkt när jag såg dig.
Flickan tar hand om herrelösa hundar.
Hon kommer att göra det för mig. Jag behövde...
Jag behövde bara spela svag...
och hjälplös.
Din bror hade kastat bort nyckeln.
Hey! Se vem det är.
Ska vi bjuda in din mor i samtalet? Det gör vi.
- Nej, låt henne vara. - Jag njöt verkligen av vår tid ihop.
Även om det var under falska förespeglingar.
- Catherine? Hör du mig, hjärtat? - Låt bli henne!
Vi sätter dig upp. Så där ja!
- Golvet är kallt, kom igen. - Det här är mellan dig... dig och mig.
Där har du fel.
Tror du att ditt perfekta liv är byggt på hederlighet?
Du är monstret, Catherine. Du bara bor i ett finare hus.
- Rör henne inte! - Okej, okej, okej!
Vi börjar närma oss delen då du kommer in.
Du förstår, förr i tiden var din mamma en nätt liten sak.
Usch!
Catherine, berätta om den natten.
Berätta allt om den speciella natten. - Du kommer att älska det här.
- Berätta för henne! - Skit ner dig!
Det där var nära. Okej, jag berättar för henne.
Det var mitt 'ess i hålet'.
Den natten ville jag ha hela köret.
Kom igen! Ge mig inte den blicken.
Du ville det lika mycket som jag. Du ville bara inte unna dig det.
- Du är våldtäktsman. - Jag menar... ordklyverier...
- Du borde vara död. - Jaså? Jag borde vara mycket.
Varför kunde du inte bara ljuga för din man som en normal jävla fru?!
Han gav mig inte ens chansen att snacka mig ur det.
Och sen det där ljudet.
Som att köra på en hjort.
Fast man kan inte lämna det där i vägkanten.
Från den stunden ägde jag honom. Och han visste det.
'Rattfull rik playboy dödar lovande ung student.'
Rubrikerna skrev sig själva!
Jag skulle skinna honom på allt och han kunde inget göra åt det.
Nästan inget.
Jag insåg inte att han hade det i sig.
Jag är en ond människa, men Archer Monroe var fan djävulen.
Archer visste att det finns öden som är mycket värre än döden.
Han behövde att jag skulle lida, ruttna -
- och tyna bort i mörkret.
Han öppnade sig och jag lyssnade. Han slog mig och jag tog det.
Min vånda var din pappas egen lycka.
Men grejen med djurskötare är att de jämt börjar prata med sina djur.
Och med tiden förändrades det.
Jag tror inte att han räknade med att jag nånsin skulle komma ut.
Det där var nära!
- Det var riktigt nära. - Jag skulle ha skjutit dig i skallen.
Nej, Morgan!
Hämnd. Du kan inte sätta ett pris på det, Catherine.
Carson!
- Vad vill du ha? - Mitt skålpund kött.
Låt mig då hjälpa dig.
Jag vittnar om att det är sant och avslöjar alla hemligheter. Allt.
Allt som min familj gjorde. Bara... bara låt dem få leva.
Hade du gjort det för mig?
Lurad! Jag behöver inte din hjälp. Jag vill inte ha nån deal.
Okej. Skit ner dig då! Jag gav dig ursäkter.
Men du går inte levande ut genom dörren.
Jag ser verkligen fram emot att få träffa resten av din familj.
- Särskilt Claire. - Jag svär! Om du rör henne...
Vad gör du då? Tigger du om nåd?
Smetar du ut ditt smink med tårar? Skit ner dig.
Minns du det lilla talet du gav mig med bevispåsen?
Det var jättecoolt. Jag ryste. Här är mitt motdrag.
Jag ska bränna ner denna familjs arv till grunden -
- med mina hemligheter.
Jag skär av halsen på din lillebror och jag ska pissa på Archers grav.
Och du kommer inte vara där för att uppleva din familjs skam.
För du och din jävla hormorsa kommer att sitta här -
- och ruttna bort i mörkret.
Din kropp kommer att förtäras. Din mentala hälsa försvinner.
Och precis innan du dör din miserabla död -
- så vet du exakt vad jag överlevde.
Och din man och din dotter kommer resten av livet att undra -
- varför mamma övergav dem.
Och jag glömde nästan det viktigaste. När jag berättar för dem att jag...
En patetisk galning? Ingen kommer nånsin att tro dig.
Ingen letade efter dig, för du betyder inget.
- Inte ens för din egen far. - Tyst!
Aj! För helvete!
Du fattar fortfarande inte, va?
Jag är din jäkla far!
Du är en Monroe. Förstår du vad jag säger?
Vi tar hand om de våra.
Vad ska vi göra med honom?
Han försvann för 30 år sen.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service
Ansvarig utgivare: Anders Melin